Справа № 203/2438/24
Провадження № 3/0203/1084/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.06.2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., справу що надійшла від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол складений посадовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про адміністративне правопорушення серії ААД№742352 від 23.04.2024 року відповідно до якого 23.04.2024 року 21 год 12 хв. м. Дніпро, Центральний район, пр. Пилипа Орлика 19, водій ОСОБА_1 , керував т/з Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеорестратор 475547, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що його зупинили поліцейські, та почали питати про те чи був він на ж/м Перемога ти чи чув постріли або сам їх здійснював, на що він пояснив що чув ракету. Потім працівник поліції запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, та він його пройшов, коли результат виявився негативним, поліцейський запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та пояснював що його поведінка не відповідає обстановці, та він вбачає інші ознаки наркотичного сп`яніння, на що він відмовився. Через деякий час порадившись по телефону з адвокатом підійшов до поліцейського та повідомив, що він погоджується пройти огляд, на що отримав відповідь від поліцейського, що вже пізно оскільки він вже почав складати протокол. Пояснив що відмовився від огляду, оскільки злякався поліцейських, які дуже упередження до нього ставились. Винним себе не вважає, зазначив що алкоголь не вживає більше п`яти років, а наркотики не вживав взагалі.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гуржій О.С. просив закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_1 погодився проти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом долученим до протоколу.

Вислухавши ОСОБА_1 та його західника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з камер працівника поліції, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

На доказ вини ОСОБА_1 поліцейськими надано: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД 742352 від 23.04.2024, рапорт, відеозапис з місця події, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки інспектор поліції є представником суб`єкта владних повноважень, то його рапорт не може вважатись доказом по справі, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлення стану сп`яніння потребує застосування спеціальних процедур та може бути підтверджений виключно належними доказами відповідним медичним висновком.

У випадку ж відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доказами на підтвердження стану сп`яніння особи є протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За змістом ст.252 КУпАП та загальних норм Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказаних вимог закону при складанні протоколу працівниками поліції враховано та дотримано не було.

Так, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі, Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Під час розгляду справи судом було досліджено відеозапис, з якого видно спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, який підійшовши до автомобілю, за кремом якого знаходився ОСОБА_1 та після нетривалого спілкування, щодо того де був ОСОБА_1 , що робив та що чув, попросив дихнути в його бік, та зазначив що від ОСОБА_1 чутно запах алкоголю, та запропонував проти огляд, після того як ОСОБА_1 пройшов огляд результат якого виявся негативним. В подальшому поліцейський зазначив, що його поведінка не відповідає обстановці та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Після того як ОСОБА_1 відмовився проти огляд, останній підійшов до поліцейського та повідомив що поспілкувався з адвокатом та згоден пройти огляд, на що поліцейський, знаходячись в службовому авто, повідомив що вже пізно, та він почав складати протокол.

При цьому слід звернути увагу, що на відеозапису не зафіксовано, що поліцейський перевіряв реакцію очей водія на світло та під час перегляду відеозапису не видно щоб поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці.

Також слід звернути увагу, на те, що під час перегляду відеозапису не видно, щоб працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 наслідки відмови від медичного огляду, так як і не роз`яснювали останньому вимоги статті 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, хоча про це мається відмітка в протоколі.

Судом, встановлено, що обставини, які стали слугувати підставами вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, перевірити не можливо, оскільки матеріали справи не підтверджують відповідність дій поліцейського вимогам Інструкції та положенням ст. 266 КУпАП.

При цьому, закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст.130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку встановлено не було.

Отже, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить досить близький до кримінальних правопорушень характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

В свою чергу з відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Той факт, що працівник поліції вже почав складати відносно ОСОБА_1 протокол за ст.130 КУпАП, тому відмовився від проведення відповідних дій, як то доставлення водія, який погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, до медичного закладу, суд приймає лише як не бажання поліцейського виконувати необхідні дії для доведення винуватості особи у інкримінуємому адміністративному правопорушенні.

У зв`язку із визначеним, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що, відповідно до ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.283-285, 251, 266, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

постановив:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков