Справа № 478/1286/24 Провадження № 3/478/582/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., за участю секретаря судового засідання Кореновської В.О., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Казанківського районного суду Миколаївської області в провадження судді Іщенко Х.В. надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП з підстав, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 198641 від 20.09.2024 року.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 198641 від 20.09.2024 року, 20.09.2024 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 в смт. Казанка Баштанського району Миколаївської області на автостоянці по вул. Миру в районі буд. № 222, здійснювала торгівлю з рук товарів промислової групи (плетеними корзинами та горшками) а також рослинами (квітами та садженцями), тобто на території, не відведеній для торгівлі (невстановленому місці), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення не визнала та пояснила суду що дійсно 20.09.2024 року вона дійсно приїхала на автостоянку, розташовану біля магазину меблі в центрі селища Казанка, та спробувала реалізувати власноруч вирощені квіти та садженці рослин, оскільки є безробітною та не має засобів для існування. Вона не одноразова бачила що в цьому місці постійно здійснюють торгівлю кавунами, овочами та фруктами, виробами з дерева та іншими товарами промислової групи. Про те що є якесь рішення селищної ради про заборону торгівлі в цьому місці їй невідомо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу що притягається до адміністративної відповідальності, приходжу такого висновку.

В силу приписів ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`зок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Аналіз змісту диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП дає підстави дійти висновку про те, що на законодавчому рівні передбачена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених містах.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП є здійснення торгівлі поза торгівельними об`єктами. Перелік та визначення торгівельних об`єктів зазначено в Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів (далі - Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 р. № 833.

Диспозиція ст. 160 КУпАП є бланкетною, і в разі вчинення правопорушення, склад якого передбачений цією статтею, слід застосовувати положення Порядку, дія якого поширюється на правовідносини в сфері торгівельної діяльності.

Тобто обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за торгівлю з рук, на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях є її здійснення саме в містах. Тобто за торгівлю в інших населених пунктах, крім міст, зазначеною частиною відповідальність не передбачена.

Разом зтим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , остання здійснювала торгівлю з рук в с-щі Казанка Баштанського району Миколаївської області. Виходячі з вищезазначеного та диспозиції ч. 1 ст. 160 КУпАП така торгівля хоч і в невстановлених місцях, але поза межами міст відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП за собою не тягне таким чином у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінуємого їй правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Стаття 256 КУпАП визначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі, що надійшов до суду, не викладено суті інкримінованого особі правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, порушення, а саме: відсутні відомості про те, що вул. Миру в районі магазину «Меблі» є невстановленим місцем для здійснення торгівлі, та не зазначено положення нормативного акту (рішення органу місцевого самоврядування тощо), вимоги якого було порушено, оскільки як було вище зазначено диспозиція ч. 1 ст. 160 КУпАП є бланкетною та потребує зазначення відповідних положень нормативного акту, яким встановлені місця, де дозволено та заборонено здійснювати торгівлю в населеному пункті за місцем вчинення інкримінованого особі порушення, та вказаний акт має бути в обов`язковому порядку доданий до матеріалів справи.

Формулювання в протоколі вчинення правопорушення в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад. Протокол сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , що є обов`язком елементом суб`єктивної сторони правопорушення у вчиненні інкримінованого йому діяння в судовому засіданні, поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 160 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 36, п. 1 ст. 247, ст. ст. 276 - 280, 283 - 285 КУпАП, судя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 160 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушеня.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Х.В. Іщенко