ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокуСправа № 495/7089/20
Номер провадження 3-в/495/15/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення у справі №495/7089/20, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення на підставі якого порушено виконавче провадження №66331650 від 02.08.2021, відносно ОСОБА_1 у справі №495/7089/20, згідно п. 5 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», також просила у рішенні зазначити, що відповідно п. 7 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Згідно відповіді на адвокатський запит судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. за вих.№5/8862/2023 від 26.04.2023 по справі 495/7089/20, судом отримано та долучено до матеріалів справи квитанції про сплату штрафу та судового збору - 15.06.2021 року.

В підтвердження надходження вказаних коштів на рахунки спецфонду та державної казначейської служби України, свідчать відповіді на адвокатські запити.

Так, згідно листа судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. за вих.№5/9245/2023 від 03.05.2023 по справі 495/7089/20, суддя повідомляє, що грошові кошти за сплату судового збору були зараховані, відповідно до виписки «Про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України». Дата зарахування на казначейський рахунок 14.06.2021 р.

Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області у своєму листі №06-06/06-07/11427 від 15.12.2023, надає роздруківку платежу щодо зарахування коштів згідно із квитанцією від 14.06.2021 №0.0..1, направлене до Державної казначейської служби України.

10.06.2021 року Постанову Одеського апеляційного суду по вказаній справі судом зареєстровано та вручено адвокату Федорончук І. Згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Як свідчать зазначені вище факти сплата всіх необхідних платежів відбулась 14.06.2021 року, тобто своєчасно, без порушення встановленого терміну.

Проте, 12.04.2023 заявнику стало відомо, що всі її банківські рахунки було заблоковано, згідно постанови про накладення арешту державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Виконавче провадження №66331650, порушене на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі 495/7089/20, з аргументацією, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Станом до теперішнього часу, скасування арештів та закриття виконавчого провадження не можливе, окрім як за умови повторної сплати вказаних штрафів та суми виконавчого збору.

Оскільки сплата всіх необхідних сум відбулась своєчасно, до закінчення встановленого законом строку, тобто на 14й день з дня ознайомлення з постановою апеляційного суду, тому ОСОБА_1 не вважає за необхідне повторно сплачувати вказаний штраф, оскільки він був завчасно зарахований на всі необхідні рахунки.

Заявник, вважає таке рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області помилковим та таким, що підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали поданої заяви та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

На момент розгляду поданої заяви основними нормативно-правовими актами, що порядок виконання постанов у справі про адміністративне правопорушення та визначають правове регулювання правових відносин, пов`язаних з виконанням постанов в межах справи про адміністративне правопорушення, є КУпАП та ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення є самостійним та окремим виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню у порядку, що визначений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлюється, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення у вигляді постанови про накладення адміністративного стягнення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зазначений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, визначається положеннями Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України. Однак положеннями КУпАП порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення не визначений, як і не передбачено можливість органу, що виніс постанову, розглядати такі скарги.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1ст. 287 КАС України - учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, адміністративний суд розглядає позовні заяви щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця у випадку, якщо такими актами державного виконавця порушуються права, свободи та інтереси учасників виконавчого провадження, а також якщо відсутній інший порядок судового оскарження таких актів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що чинними положеннями КУпАП не передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд доходить до висновку, що оскарження рішення державного виконавця за постановою про накладення адміністративного стягнення, є вимогою позовного характеру, яка стосується правомірності дій суб`єкта владних повноважень та має розглядатися адміністративним судом у порядку КАС України, а не КУпАП.

Близькі за змістом висновки були викладені у Постанові ВП ВС від 27.03.2019 року у справі № 586/77/17, в якій було зроблено висновок оскільки у даному випадку стороною виконавчого провадження оскаржуються дії державного виконавця з прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання вироку суду і законами України не встановлено іншого порядку оскарження цих дій, то суди зробили правильний висновок, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи, що положеннями КУпАП, як і КПК України, не визначено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державних виконавців на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (вироку), то відповідні вимоги мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства адміністративним судом, а не загальним місцевим судом у порядку КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.303,304 КУпАП,ЗУ «Про виконавче провадження», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення у справі №495/7089/20- повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія ШЕВЧУК