Справа № 351/583/24
Номер провадження №3/351/423/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохов І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 579620 від 26.03.2024, 14 березня 2024 року близько 08:00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в господарстві ОСОБА_2 , умисно пошкодив підпору димової труби, чим порушив громадський порядок.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З диспозиції ст. 173 КУпАП вбачається, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 579620 від 26.03.2024, 14 березня 2024 року близько 08:00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в господарстві ОСОБА_2 , умисно пошкодив підпору димової труби, чим порушив громадський порядок.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, з матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 579620 від 26.03.2024, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 14.03.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 та іншим письмовим доказам, наявним у матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіплянні до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Хуліганські дії завжди мають активний характер і не можуть виявлятися у формі бездіяльності.

Отже, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП в даному випадку є умисне пошкодження підпори димової труби.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідків вчинення правопорушення немає.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 14.03.2024 він, перебуваючи вдома, розпалив дровами піч, однак побачив, що дим іде в кімнату, а не виходить на вулицю, як мало би бути. Вийшовши на вулицю, він побачив, що пошкоджено комен, який виходить на вулицю, а саме невідомою особою було знято підпору, внаслідок чого дим не виходив повністю в трубу. З даного приводу він підозрює ОСОБА_1 , який постійно вчиняє йому усілякі пакості.

Проте, суд не може прийняти до уваги зазначені вище пояснення в якості належного доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, адже потерпілому ОСОБА_2 достовірно не відомо, хто саме пошкодив підпору димової труби. У своїх поясненнях він лише зазначив кого він підозрює. Однак працівники поліції вказаної обставини не взяли до уваги та склали протокол на ОСОБА_1 лише за підозри потерпілого, не маючи будь-яких доказів його винуватості, тобто лише на припущеннях.

Інших доказів на доведення винуватості особи в інкримінованому їй правопорушенні суду не надано.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Наведені факти, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки будь-які об`єктивні дані на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення в матеріалах справи відсутні і суду надані не були, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Снятинський районний суд.

Суддя Іван ПОСОХОВ