Дата документу Справа № 331/1462/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/1462/23 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/187/24 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Рогальського В.М., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рогальського В.М. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, іпн: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя місцевого суду встановив, що 15 лютого 2023 року о 10 годині 17 хвилини, водій ОСОБА_1 , поблизу буд. 31 по вул. Святого Миколая в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,94 проміле, тест № 1396, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі автомобіля тверезому водієві, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Рогальський В.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що під час розгляду даної справи не отримано справедливого судового розгляду, через необ`єктивну оцінку судом доказів зібраних працівниками поліції та спрощений підхід. Оскаржувана постанова прийнята з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на який не існувало не простроченого сертифікату відповідності станом на 15.02.2023 р., через що всі докази зібрані неправомірним приладом, недозволеним до використання МОЗ та Держспоживстандартом, є недопустимими.

Вказує, що ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, а поставив підпис в акті огляду під тиском працівників поліції, що підтверджується відеозаписом події та присутнім під час події очевидцем ОСОБА_2 .

Крім того, зазначає, що час відеозапису події не узгоджується із часом порушення п. 18.2 ПДР України ОСОБА_3 , оскільки за логікою суду у справі 333/1388/23 та інспектора Хвостенка М.В. вищевказане порушення було скоєне після правопорушення, передбаченого п.2.9А. Отже, підстави, передбачені ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для зупинки особи були відсутні.

На підставі вищевикладеного, сторона захисту вважає, що всі зібрані матеріали в справі є недопустимими доказами.

Просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2023року, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Рогальського В.М. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 408636 від 15.02.2023 року та визнаних судом доведеними підтверджується: актом огляду на стан сп`яніння, роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 1396, виготовленою о 10 годині 26 хвилин 15.02.2023 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0, 94 % проміле, відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п. 6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

За змістом апеляційної скарги, сторона захисту факт керування не оспорює, а оспорює лише досліджені докази на предмет їх допустимості.

Що стосується того, що відеозапис є не належним доказом у справі, оскільки час відеозапису працівниками поліції не узгоджується із часом порушення п. 18.2 ПДР України ОСОБА_1 , то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Так, відеозаписом події зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку за порушенням ПДР України. Винесення постанови за вчинення вказаного правопорушення. Далі зафіксовано, що при спілкуванні з ОСОБА_1 працівник поліції виявляє у нього ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. На запитання працівника поліції «чи вживав щось», ОСОБА_1 відповідає: «вживав позавчора». Пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місце зупинки транспортного засобу. Його згода на запропонований працівниками поліції огляд.Після, слідує процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно проходить огляд за допомогою приладу «Драгер 6820», за результатами якого вміст алкоголю склав 0, 94 проміле. З результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився (час запису 00:11:16), жодних заперечень від останнього щодо процедури проведення огляду працівниками поліції та результатів тесту не надходить. Повідомлений про відповідальність та складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Складання протоколу працівниками поліції та підписання його ОСОБА_1 .

Отже, на переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того, суд зауважує, що відео-інформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.

Доводи сторони захисту щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції під керуванням ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, оскільки з відеозапису події, який міститься в матеріалах даної справи убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення п. 18.2 ПДР України, внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився,а поставив підпис в акті огляду під тиском працівників поліції спростовуються наступним.

Так, відеоматеріал чітко та послідовно відображає процедуру огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DRAGER Alcotest 6820, фіксує висунення працівником патрульної поліції підозр щодо вживання водієм алкоголю внаслідок відповідного запаху, пояснення водія щодо вживання напередодні, згоду останнього не лише із проведенням відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а і з результатом проведеного огляду (час запису 00:11:16), жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо незгоди з результатом проведеного тесту не надходило, після цього від надання пояснень відмовився, власноруч підписав протокол.

Порушення процедури, за зафіксованих у справі обставин, суд не вбачає.

Крім того, матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на який не існувало не простроченого сертифікату відповідності станом на 15 лютого 2023 року, є непереконливими у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить один рік.

З квитанції про результат тестування ОСОБА_1 вбачається, що останнє калібрування приладу DRAGER Alcotest 6820 відбулося 27 грудня 2022 року, тобто в межах річного строку передбаченого для калібрування вимірювача вмісту алкоголю.

Згідно роз`яснень ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04 квітня 2017 року, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. П.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Даним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Крім того, за клопотанням сторони захисту судом першої інстанції було витребувано з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Drager Alkotest 6820» ARNK-0046, який чинний до 27 грудня 2023 року (а.с. 44).

Отже, наведене свідчить про правомірність використання 15 лютого 2023 року приладу Драгер «Alcotest 6820» працівниками поліції із дотриманням умов експлуатації даного пристрою, належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alkotest 6820», а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними - відсутні.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту приладу «Drager Alcotest 6820» є допустимим доказом у справі, тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останнього.

Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та не спростовують наявності обставини, яка стала підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - керування засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується, зокрема, об`єктивним доказом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Рогальського В.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2023року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник