Справа № 565/1923/24
Провадження № 3/565/644/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Незнамової І.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої у ВП «РАЕС», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст.1732 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАБ №939339 від 23 серпня 2024 року слідує, що 23 серпня 204 року, близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила умисні дії психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , з яким спільно проживає, а саме ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст.1732 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала, при цьому, пояснила, що дійсно 23 серпня 2024 року, близько 05 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_2 , з яким вона спільно проживає, виник словесний конфлікт, в ході якого вони з колишнім чоловіком взаємно ображали одне одного нецензурною лайкою. ОСОБА_1 зауважила, що причиною конфлікту є відносини, що склалися між нею та ОСОБА_2 з приводу спору щодо спільного володіння, користування та розпорядження житлом - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка була придбана ними під час перебування у шлюбі та на даний час не поділена.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив факт сімейного конфлікту, в ході якого він з колишньою дружиною ОСОБА_1 взаємно ображали одне одного нецензурною лайкою, який виник з приводу спільного володіння, користування та розпорядження квартирою, яка була придбана ними під час перебування у шлюбі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , пояснення потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАБ №939339 від 23 серпня 2024 року слідує, що 23 серпня 204 року, близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила умисні дії психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , з яким спільно проживає, а саме ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Частина 1 ст.1732 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суд зазначає, що згідно формулювання обвинувачення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, з об`єктивної сторони дії ОСОБА_1 виражені у формі образ нецензурною лайкою колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Як встановлено у судовому засіданні з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та пояснень потерпілого ОСОБА_2 , відносини, що склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носять цивільно-правовий характер, оскільки між ними наявний спір щодо спільного володіння, користування та розпорядження житлом - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка була придбана ними під час перебування у шлюбі та на даний час не поділена.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява №25).

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інших протиправних дій, які б, у свою чергу, утворювали склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.1732 КУпАП, з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Отже, за таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.1732 КУпАП.

У відповідності до ч.1п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.221, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя І.М.Незнамова