П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Волкова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю захисника адвоката Ковтуна А.В.,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2024 о 14 год. 01 хв. на автодорозі «Лозівок Дачний Кооператив «Фотон», адміністративні межі с. Лозівок Черкаський район, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» TOUR 1.9 TOI, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810 №2248, результат 1,32 проміле, тест № 02890, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник адвокат Ковтун А.В. пояснив, що ОСОБА_1 свою вину визнає ще з моменту виявлення адміністративного правопорушення поліцією, розкаюється у вчиненому та зробив для себе висновки про неможливість допущення ним аналогічних правопорушень у майбутньому за будь-яких обставин, притягується до адміністративної відповідальності вперше. ОСОБА_1 в Державній прикордонній службі України займає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водій першої групи мінометів вогневого відділення 2 ВПС (тип С) НОМЕР_1 прикордонної комендатури швидкого реагування. Ефективне виконання військового обов`язку можливе лише завдяки наявного у нього права керування транспортними засобами, позбавлення такого права призведе до відсутності можливості належним чином виконувати військовий обов`язок. Просив врахувати дані про особу правопорушника та застосувати аналогію права відповідно до ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_1 більш м`яке адміністративне стягнення, ніж передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Ковтун А.В., дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 399012 від 18.08.2024, 18.08.2024 о 14 год. 01 хв. на автодорозі «Лозівок Дачний Кооператив «Фотон», адміністративні межі с. Лозівок Черкаський район, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» TOUR 1.9 TOI, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810 №2248, результат 1,32 проміле, тест № 02890, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положення п. 2 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Суд встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 399012 від 18.08.2035, підтверджується:

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проба є позитивно та складає 1,32 %, з результат ОСОБА_1 згоден, про що наявний його підпис;

тестом на алкоголь № 02890 від 18.08.2024, результат якого складає 1,32 %, з результатом ОСОБА_1 згоден, про що наявний його підпис;

витягом з бази ІПНП про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії В з 21.05.2008;

відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, які досліджені в судовому засіданні, згідно яких водій ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції, після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, за результатами огляду у нього виявлено стан алкогольного сп`яніння, з результатом ОСОБА_1 погодився.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п.2.9а Правил дорожнього руху України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника про можливість застосування за аналогією права правил ст.69 КК України, то суд зазначає, що аналогія права застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, такі як інститут відводу судді, проведення судових засідань в режимі відеоконференції, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.

Однак питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП і будь-якої прогалини, на думку суду, не існує, як і підстав застосувати аналогію права. Законодавець окремо передбачив неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що ще раз підкреслює його підвищену суспільну небезпечність, оскільки є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

При вирішанні цього питання законодавець виходив з того, що міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху є запровадження системи ефективного покарання.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, навіть виконання ним обов`язків військової служби із забезпеченням оборони України, захистом її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи справедливе стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Ковтуна А.В. щодо застосування аналогії права та норм ст. 69 КК України і не накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно із п. 12 ст.5Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності у справі не пов`язаній з виконанням обов`язків військової служби, а відтак не підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, ч.1 ст.130, 268, 278, 283, 284, 294, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (реквізити для сплати штрафу отримувач коштів ГУК у Черк.обл./Черкаська обл/21081300; код отримувача за ; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача UА0023001; код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування ККДБ адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп. (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету22030106 (судовий збір).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до правопорушника може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 30.09.2024.

Суддя: Н. С. Волкова