Справа №573/16/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Терещенко О. І.
Номер провадження 33/816/513/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Луніки Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я. на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 »,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29 грудня 2023 року о 22:10 год у с. Пащенкове по вул. Квітнева біля буд. 18, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на електроопору №33/80/7, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди та, до проведення огляду на стан сп`яніння, з його слів, вживав алкогольні напої, а саме: пиво. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. б п. 2.3, пп. а та є п. 2.10, п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Луніка Т.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2024 року , а провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказував, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено 30 грудня 2023 року, а правопорушення яке інкримінується ОСОБА_1 скоєно 29 грудня о 22 год. 10 хв.

Зазначав, що відповідальність відповідно ч.4 ст.130 КУпАП передбачена за вживання алкоголю після ДТП, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вміняється у вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Звертав увагу на те, що судом не зазначено в чому саме полягає вина ОСОБА_1 : у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, чи вживання алкогольних напоїв після вчинення ДТП.

На думку апелянта визнання ОСОБА_1 факту вживання пива після скоєння ДТП не є беззаперечним доказом і не звільняє від всебічної та неупередженої перевірки та оцінки доказової бази у сукупності.

Вважав, що рапорт інспектора СРПП ст..л-та поліції Максима Діденко, в якому зазначено, що ОСОБА_1 під відеозапис на бодікамеру повідомив, що вживав пиво після скоєння ДТП, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки рапорт та протокол про адміністративне правопорушення складено однією особою інспектором поліції.

Стверджував, що жодних інших доказів, які б свідчили про вживання алкоголю ОСОБА_1 після вчинення ДТП, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП матеріали не містять.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Луніку Т.Я., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відео файли і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з рішенням судді в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст. 124, ст..122-4 КУпАП, а оскільки захисник особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Луніка Т.Я. не оскаржує постанову в цій частині, то апеляційний суд не вдається до оцінки висновків суду в даній частині.

Що стосується визнання ОСОБА_1 винним за ч.4 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд перевіривши матеріали справи встановив наступне.

Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.10 є)Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст..122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29 грудня 2023 року, які пояснили, що невідомий чоловік, керуючи автомобілем Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_1 , близько 22:10 год 29 грудня 2023 року, в`їхав в електроопору по вул. Квітневій у с. Пащенкове та пошкодив її. Після вчинення ДТП водій покинув місце пригоди, про яку в поліцію на лінію 102 повідомила ОСОБА_3 (а. с. 12, 14);

- схемою місця ДТП (а. с. 15, 28, 45);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серії БАД №289451 від 30 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 9, 26, 41);

- відеозаписами на оптичних дисках, де зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Також під відеозапис ОСОБА_1 повідомив, що алкогольні напої вжив після ДТП (а. с. 10, 27, 46);

- фотознімками (а. с. 7-8, 24-25, 39-40).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог пп. б п. 2.3, пп. а та є п. 2.10, п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

За положеннями п. 2.10 ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП наступає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, під час розгляду справи необхідно встановити факт наявності ДТП (склад правопорушення за ст.124 КУпАП порушення правил дорожнього руху) та факт вживання алкоголю водієм після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, вбачається, що під час з`ясування обставин, ОСОБА_1 надав працівникам поліції пояснення про те, що після скоєння ДТП він поїхав додому та випив пляшку пива, оскільки перелякався та був знервований.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на приписи ч.1 ст. 251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів.

Відтак зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в усній формі поліцейським на місці події, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після того, як скоїв ДТП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП є безпідставними, так як спростовуються відомостями, що містять у матеріалах справи.

Установивши, що саме після ДТП за участі ОСОБА_1 , останній до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь, про що він особисто та добровільно повідомив правоохоронцям під відеофіксацію, поліцейські цілком правомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, інкримінувавши йому порушення вимог п.2.10є ПДР, та кваліфікувавши його дії за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вміняється у вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 29 грудня 2023 року о 22 год 10 хв в с. Пащенкове по вул. Квітнева, 18 водій ОСОБА_1 керував авто Skoda Octavia A5, н.з. НОМЕР_1 та після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, зі слів ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а саме пиво.

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у здійсненні зіткнення з електроопорою, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та вживання після цього алкогольних напоїв, чим було порушено вимоги п.2.10 «є», п.2.10 «а», п.12.1, п.13.1 ПДР України при обставинах, встановлених постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2024 року, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ч.4ст.130КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три року, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2024року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3 роки залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніка Т.Я. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.