Провадження № 3/679/148/2024
Справа № 679/120/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Київ, громадянина України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП,

встановив:

14 січня 2024 року, приблизно о 04 годині 50 хвилин, правопорушник ОСОБА_1 , являючись особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис, перебуваючи за місцем спільного зі своєю бабусею потерпілою ОСОБА_2 мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , умисно, вчинила словесну сварку, під час якої висловлювалася на адресу останньої нецензурною лайкою, ображала, безпідставно чіплялась, тощо, водночас, припустившись до невиконання обмежень, визначених Терміновим заборонним приписом серії АА №239547 від 09 січня 2024 року, в частині зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 01:00 години 09 січня 2024 року до 01:00 годин 19 січня 2024 року, чим завдала шкоду психічному здоров`ю потерпілої, а також, не виконала терміновий заборонний припис, вчинивши домашнє насильство.

У судове засіданні правопорушник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилася, надавши відповідне клопотання щодо проведення судового засідання за її відсутності, при цьому, факту вчинення домашнього насильства стосовно своєї бабусі потерпілої ОСОБА_2 , що виявилось у чіплянні, висловлюванні на адресу останньої образ та слів нецензурної лайки, тощо, за визначених у протоколі обставин, тобто, 14 січня 2024 року, приблизно о 04-05 годині, у квартирі за місцем їх з потерпілою спільного проживання, по АДРЕСА_1 , не зважаючи за заборону в будь-який спосіб контактувати або ж перебувати в місці проживання своєї бабусі потерпілої ОСОБА_2 , обумовлену заборонним приписом, у скерованій до суду заяві не заперечувала, своєї провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, не спростовувала, визнавши останню у повному обсязі.

Крім повного визнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1 у наданій до суду заяві-клопотанні, провина останньої у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, у судовому засіданні доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, наявними в матеріалах, скерованих до суду.

Так, із дослідженого у судовому засіданні рапорту інспектора-чергового ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Остапчука О.О. від 14 січня 2024 року (а.с.5) вбачається, що 14 січня 2024 року до Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зі служби «102» надійшло повідомлення щодо сварки у родині та неправомірної поведінки правопорушника ОСОБА_1 , яка 14 січня 2024 року, приблизно о 05 годині, перебуваючи за місцем сумісного зі своєю бабусею потерпілою ОСОБА_2 проживання у квартирі АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство, що виявилось у висловлюванні на адресу потерпілої ОСОБА_2 образ та слів нецензурної лайки, неадекватній поведінці, а також, порушенні обмежень, визначених терміновим заборонним приписом, чим було завдано шкоду психічному здоров`ю останньої.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 14 січня 2024 року (а.с.6) вбачається, що 14 січня 2024 року, приблизно о 04 годині 50 хвилин, правопорушник ОСОБА_1 , що приходиться їй рідною онукою, перебуваючи за місцем їх спільного проживання, по АДРЕСА_1 , будучи агресивно налаштованою, влаштувала сварку, під час якої стала ображати її словами нецензурної лайки, безпідставно чіплялась, тощо, не реагуючи на зауваження, у зв`язку з чим, вона, враховуючи систематичний характер протиправних дій, вимушена була звернутися до правоохоронців.

Із дослідженої у судовому засіданні таблиці «Форма оцінки ризиків», складеної у відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (розділ ІІ пункт І) від 14 січня 2024 року (а.с.7) вбачається, що 14 січня 2024 року співробітником Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, у зв`язку з вчиненням з боку правопорушника ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, у родині кривдника (правопорушника ОСОБА_1 ) та постраждалої особи (потерпілої ОСОБА_2 ) проведено оцінювання ризиків, внаслідок якого визначено середній рівень небезпеки, однак, стосовно кривдника (правопорушника ОСОБА_1 ) терміновий заборонний припис не винесено, оскільки, стосовно кривдника (правопорушника ОСОБА_1 ) 09 січня 2024 року винесено Терміновий заборонний припис серії АА №239547 від 09 січня 2024 року (а.с.8), з відповідними обмеженнями, а саме, застосуванням заходів стосовно кривдника (правопорушника ОСОБА_1 ) у вигляді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 01:00 години 09 січня 2024 року до 01:00 годин 19 січня 2024 року.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , надані останньою у заяві-клопотанні, та, дослідивши інші письмові матеріали справи, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має, та котрі, крім того, з боку безпосередньо правопорушника ОСОБА_1 , не оспорювалися, і, відповідно, оцінюючи наявні докази, які, на думку суду, узгоджуються проміж собою та не викликають будь-яких сумнівів у своїй належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останньої вірно і обґрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.173-2 ч.1 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , умисно, вчинила дії психологічного характеру, тобто, насильство, пов`язане з діями одного члена родини на психіку іншого члена родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, і, умисно, не виконала терміновий заборонний припис, являючись особою, стосовно якої він винесений.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів справи, не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, має родину, утриманців не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винного.

Обставини, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, а також, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , яка не працює, не є особою з інвалідністю, однак, має постійне місце мешкання, має родину, у наданій до суду заяві-клопотанні провину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, тощо, і, одночасно, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність порушника, і, разом з тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від скоєного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність правопорушника, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

Втім, суд вважає за необхідне, визнаючи правопорушника ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, викладених у даній постанові, одночасно, з призначенням останній відповідного стягнення за адміністративне правопорушення, і, разом з тим, беручи до уваги схильність правопорушника ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій в сфері домашнього насильства, що носять систематичний характер, які, до того ж, потягли складання термінового заборонного припису, з метою припинення насильницької поведінки в подальшому, формування відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в тому числі, усвідомлення нової психологічної моделі у стосунках зі своїми рідними та близькими, направити правопорушника ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», з урахуванням положень ст.39-1 КУпАП, згідно яких у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі, суд, під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, оскільки, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Речові докази у справі відсутні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, ст.39-1, ст.40-1, ст.173-2 ч.1, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

ОСОБА_1 направити на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: