Справа № 139/632/24
Провадження № 33/801/795/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тучинська Н. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП,

Встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110603, який складено 11 серпня 2024 року о 10 год 58 хв, - водій ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 09 год 30 хв керував автомобілем «Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_1 , на території автовокзалу на вулиці Єдності, 2 в селищі Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області і, здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпечності такого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110615, який складено 11 серпня 2024 року об 11 год 19 хв, - водій ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 09 год 30 хв керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_1 , на території автовокзалу на вулиці Єдності, 2 в селищі Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області та вчинивши ДТП, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці ДТП за допомогою приладу «Drager» 6810, результат - 1,16 ‰. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 вересня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а саме: у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та визначено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 НМДГ в сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, а на відеозаписі зафіксовано лише факт його перебування біля автомобіля. Працівниками поліції не було роз`яснено йому саму процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема право пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а направлення для проходження такого огляду, яке міститься у матеріалах справи, взагалі йому не видавалось.

Тому він вважає, що працівниками поліції не було надано достатніх та належних доказів, які б доводили його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням змісту апеляційної скарги, постанова суду першої інстанції в частинні визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не переглядається, оскільки в цій частині не оскаржується.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110615 від 11 серпня 2024 року, згідно якого водій ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 09 год 30 хв керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_1 , на території автовокзалу на вулиці Єдності, 2 в селищі Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області та вчинивши ДТП, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці ДТП за допомогою приладу «Drager» 6810, результат - 1,16 ‰ (а. с. 1);

- роздруківкою з технічного приладу «Drager Alcotest 6810» згідно якої у особи, яку тестують ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено результат тесту 1,16 ‰ (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей; результати огляду на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6810: проба позитивна 1,16 ‰ (а. с. 12);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 серпня 2024 року о 10:14 год, згідно якого у результаті огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей; огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» (а. с. 10);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 135852 від 15 грудня 2023 року (а. с. 16, 34).

Крім того, в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , де серед іншого він зазначає, що: «алкоголь вживав ще вчора, думав що тверезий, результат огляду 1,16 ‰, з результатом згоден», засвідчені особистим підписом правопорушника (а. с. 4).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, а на відеозаписі зафіксовано лише факт перебування правопорушника біля автомобіля, апеляційний суд розцінює критично у зв`язку з наступним.

За правилами статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені долучені до протоколів про адміністративні правопорушення відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколів про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку, долучений до матеріалів адміністративного провадження працівниками поліції та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Оскільки, як вбачається із відеозаписів працівники поліції прибули на виклик за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди. На місті ДТП ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, повідомив, що винним себе не вважає, оскільки саме водій авто «Hyundai» повинен був надати йому перевагу, коли він здійснював маневр.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в той час як вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під сумнів правопорушником не ставиться, а отже і визнається факт керування транспортним засобом у момент скоєння ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 саму процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема право пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а направлення для проходження такого огляду, яке міститься у матеріалах справи, взагалі не видавалось правопорушнику, апеляційним судом відхиляються, оскільки повністю спростовуються дослідженим відеозаписом.

Як вбачається із відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а після проходження огляду запропоновано у разі незгоди з результатами огляду пройти повторний огляд у закладі охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, відмовився від повторного проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а тому усі зауваження правопорушника щодо порядку проходження огляду на місці ДТП судом відхиляються.

Як свідчать матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110615 від 11 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110615 від 11 серпня 2024 року засвідчений підписом ОСОБА_1 , а в своїх письмових поясненнях правопорушник фактично визнав факт керування транспортним засобом та вживання алкоголю, пояснивши, що: «алкоголь вживав ще вчора, думав, що тверезий, результат огляду 1,11 проміле, з результатом згоден» (а. с. 4). Отже, погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, що повністю узгоджується з наданими суду відеозаписами з місця події.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу. Відсутні також відомості щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, неправомірності зупинки транспортного засобу, відсутності факту керування транспортним засобом тощо, і результати такого оскарження.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено доказами наявними в матеріалах справи.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення і його мотивування є достатніми й зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів і викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська