Справа № 461/3225/24 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/715/24 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника-адвоката Авраменка О.В.,

представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці Держмитслужби України Банаха Р.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року провадження в справі про порушення митних правил щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 483 МК України закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0387/20900/24, 21.11.2022, близько 11 год. 20 хв., через пункт пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці на митну територію України було здійснено пропуск транспортного засобу з реєстраційним номером BC2725ОВ/BC5826ХО під керуванням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ), яким переміщувалися товари гуманітарної допомоги.

Як підставу для пропуску на митну територію України гуманітарної допомоги ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення було подано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 21.11.2022 та звернення громадської організації «Місія Святого Юрія» б/н від 19.11.2022.

Відповідно до поданих документів на адресу громадської організації «Місія Святого Юрія» (; 79052, м. Львів, вул. Я. Гніздовського, буд. 4, кімната 12) як гуманітарна допомога переміщується 21397 кг товарів, а саме: продукти харчування 17 500 кг, ковдри, спальники 3897 кг. Відправник Fundacja «Senier App», Lodz, Poland.

Митними органами Республіки Польщі листом №0201-IGM.542.724.2023.8 від 23.10.2023 (лист Держмитслужби від 21.11.2023 № 26/26-04/7.4/3012) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України гуманітарної допомоги на адресу громадської організації «Місія Святого Юрія» скеровано копії митних декларацій (MRN): 22PL445010NS5HK5A9, 22TR0097, 22DE33M3.

Відповідно до митної декларації Республіки Польщі (MRN) 22PL445010NS5HK5A9 транспортним засобом з реєстраційним номером BC2725ОВ/ НОМЕР_2 , 21.11.2022 переміщувалися товари вагою брутто 21397,3 кг, а саме: взуття жіноче вагою брутто 160,3 кг, взуття дитяче, вагою брутто 1964 кг, шкарпетки дитячі, вагою брутто 801 кг, шкарпетки чоловічі вагою брутто 425 кг, колготки вагою брутто 2212 кг, шкарпетки жіночі вагою брутто 1400 кг, штани вагою брутто 14415 кг. Відправником товарів, які переміщувалися за митною декларацією MRN 22PL445010NS5HK5A9, є польська компанія HORIZON (ul. A. Mickiewicza, 122, 06-400, Garwolin), а отримувачем заявлено благодійну організацію «ALL UKRAINIAN» (м. Київ, вул. Мейтуса, буд. 4А). Інформація щодо гуманітарного призначення вантажу у скерованих польською стороною документах відсутня.

Одночасно в листі митних органів Республіки Польща №0201-IGM.542.724.2023.8 від 23.10.2023 зазначено, що товар, вивезений в Україну згідно з MRN 22PL445010NS5HK5A9, раніше був ввезений в Республіку Польща з Туреччини згідно з митною декларацією (MRN) 22TR0097 (відправник «KONSTANTA LOJISTIK HIZMETLERI VE DI» (Mimar Hayrettin Mah Sinekli Medrese Blok №2 Fatih Istanbul, Туреччина), отримувач «CHEAP FASHION LTD» (24300, м. Тростянець, Вінниця обл., Україна); з Німеччини згідно з митною декларацією (MRN) 22DE33M3 (відправник «RUIAN AOXIANG GARMENTS» (№ 281 RUIBI ROAD 1, RUIAN CITI, Китай), отримувач «CHEAP FASHION LTD» (вул. Хмельницького, 1, м. Тростянець, Вінниця обл., Україна). Інформація щодо гуманітарного призначення вантажу у вказаних документах відсутня.

Загальна вартість ввезених 21.11.2022 ОСОБА_1 транспортним засобом з реєстраційним номером BC2725ОВ/ НОМЕР_2 товарів становить 8 820 026,68 грн.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів їх кількості, відправника та одержувача товарів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

На постанову судді представник Львівської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил та накласти на нього стягнення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митниці зазначає, що судом не враховано, що відповідно до досліджених судом документів, ОСОБА_1 є водієм, тобто особою, уповноваженою перевізником на здійснення перевезення товарів; отримавши усі документи на товар, які у подальшому подавалися до митного контролю, ОСОБА_1 мав можливість визначити відмінність товару, підготовленого до перевезення, з отриманими документами, оскільки мав такі повноваження та обов`язок.

Вважає, що судом не надано належної оцінки доказам, наданим митницею у їх сукупності та взаємозв`язку, а докази, подані стороною захисту, взято за основу без надання їм критичної оцінки.

Окрім цього, на думку апелянта, слід враховувати не лише вартість, а й характерні ознаки предметів правопорушення, а також, мету, мотив та спосіб його вчинення.

На думку представника митниці, порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки посягає на встановлені державою суспільні відносини, пов`язані з переміщенням через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю, і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення.

В судовому засіданні представник Львівської митниці Державної митної служби України Зирянов О.Ю. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Авраменко О.В. просив залишити без змін рішення судді суду першої інстанції, зазначивши, що сторона захисту вважає його законним та обґрунтованим. Проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 не заперечив.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вивчивши надані на апеляційну скаргу заперечення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП та статей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

На переконання апеляційного суду, вказані вимоги закону при розгляді суддею суду першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, щодо ОСОБА_1 були дотримані та виконані в повному обсязі.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордо різними шляхами, зокрема: шляхом поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

За відсутності зазначених умов, в діях особи не утворюється склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснив перетин державного кордону через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_3 / НОМЕР_4 з метою переміщення гуманітарної допомоги, а саме продукти харчування, ковдри, спаальники для подальшої її передачі ГО «Місія святого Юрія».

Як на підставу для пропуску на митну територію України він подав декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 21.11.2022, у якій було зазначено товар, що ввозиться, а саме: продукти харчування, ковдри, спальники.

Водночас, у справі про порушення митних правил відсутні докази, що ОСОБА_1 мав умисел перемістити товар з приховуванням від митного контролю.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Авраменко О. В. пояснив, що 21.11.2022 року ОСОБА_1 здійснював послуги перевезення гуманітарної допомоги із Республіки Польща до Громадської організації «Місія Святого Юрія», яка розташована в Україні, лише як водій, декларував товар особисто на підставі наявного у нього звернення вищевказаної громадської організації до митного органу без його попереднього огляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої приєдналась Україна 16.02.2007 року, для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати. Перевізник не зобов`язаний перевіряти вірність і адекватність цих документів та інформації. Відправник несе відповідальність перед перевізником за будь-які збитки, заподіяні відсутністю, недостатністю чи невірністю таких документів та інформації, за винятком випадків незаконних дій або недбалості перевізника.

Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Дії, передбачені ч. 2 ст. 460 МК України ОСОБА_1 як водію перевізника, у вину не ставляться.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 надав документи, які б свідчили про умисне надання відомостей митним органам, які не відповідають дійсності.

Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний висновок про наявність в діях останньої прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України митними органами не надано, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи свого підтвердження не знайшли.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Банаха Романа - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах