ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 Справа №607/7679/24

28 травня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2024 року близько 11 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж 0,5 л розведеного спирту громадянину ОСОБА_2 за ціною 70 грн. Таким чином, зайнялась забороненим видом господарської діяльності щодо якого є заборона, чим порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказані дії вчинені ОСОБА_1 протягом року після накладення на неї адміністративного стягнення за таке саме правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час та дату була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за місцем її проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

У протоколі відсутній номер телефону ОСОБА_1 .

З врахуванням вищенаведених обставин та вимог ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини 2 статті 164-16 передбачено адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

Встановлено, що 30 березня 2024 року близько 11 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , здійснювала господарську діяльність з продажу розведеного спирту.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164-16 КУпАП, а саме за продаж розведеного спирту, та накладено адміністративне стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №222779 від 30 березня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30 березня 2024 року; копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №335979 від 30 березня 2024 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 224602 від 30 березня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30 березня 2024 року; квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення за №136 від 31 березня 2024 року; постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2024 року, яка набрала законної сили.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-16 КУпАП, тобто зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка визнала свою вину, що вбачається із письмових пояснень, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №222779 від 30 березня 2024 року, у громадянки ОСОБА_1 виявлено та вилучено для тимчасового зберігання 1 пластикову пляшку ємкістю 1,5 літра з вмістом розведеного спирту.

Відтак, речові докази, а саме пластикову пляшку ємкістю 1,5 літра з вмістом прозорої речовини розведеного спирту, слід знищити після набрання постановою законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 164-16, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-16 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень у дохід держави.

Речові докази, а саме 1 пластикову пляшку ємкістю 1,5 літра прозорої речовини розведеного спирту, знищити після набрання постановою законної сили.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька