Справа № 522/5746/24
Провадження № 3/522/3403/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2024 року об 11 год. 35 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 13, здійснював продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Дії ОСОБА_1 працівником поліції були кваліфіковані за ч. 4 ст. 156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою чи третьою статті 156 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом у протоколі.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП слідує, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 156 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Тому, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2024 року серії ВАД № 304003, 03 квітня 2024 року об 11 год. 35 хв. ОСОБА_1 знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 13, де здійснював продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Так, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме здійснював продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, що підтверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2024 року серії серії ВАД № 304003;

- рапортом ДОП СП ВП № 2 ОРУ № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції Адаховського М. ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.04.2024;

- фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 304003 від 03.04.2024;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 03.04.2024;

- актом № 2322 приймання-передачі на відповідальне зберігання від 03.04.2024, з якого слідує, що ПП «Клест ЛТД» в особі директора ОСОБА_3 , що діє на підставі Статуту підприємства, отримав на відповідальне зберігання від ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області тютюнові вироби без марок акцизного податку у кількості 80 пачок.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зібрані у справі докази є достатніми, сумніви у їх достовірності відсутні.

Частиною 4 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за повторні протягом року роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, або за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Таким чином, при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП обов`язковому доведенню підлягає те, що особа, щодо якої порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені частиною першою чи третьою ст. 156 КУпАП.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою чи третьою статті 156 КУпАП, а саме постанови суду, що набрала законної сили, а тому відсутні підстави для кваліфікації дій останнього за ознаками повторності, а саме за ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 156 КУпАП на ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Частиною першою статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Перекваліфіковуючи дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з аналогії закону з процесуальними нормами найбільш наближеної галузі права - ч. 3 ст. 337 КПК України, яка передбачає право суду з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 156 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн з конфіскацією предметів торгівлі, а саме: тютюнових виробів без марок акцизного податку, кількістю 80 пачок.

Відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985 «Про затвердження Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам виконавчої служби» конфісковані тютюнові вироби підлягають знищенню.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови складає 605,60 гривень.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33-35, 156, 251, 252, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн з конфіскацією предметів торгівлі, а саме: тютюнових виробів без марок акцизного податку, кількістю 80 пачок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА