Справа № 209/7036/24
Провадження № 3/209/1601/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Левицька Н.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року о 17 год 48 хв. в м. Кам`янське по вул. Мальовнича (Червонопреснінська) 10, водій ОСОБА_1 керував мопедом vin , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив. Пояснив, що 10.09.2024 правопорушення не вчиняв, у його користуванні взагалі немає мопеда, а на відео, яке долучено до матеріалів адміністративного правопорушення, інша особа його рідний брат, який керував мопедом. Зазначив, що з братом не спілкується вже довгий період часу, останній веде аморальний спосіб життя, чому назвав його персональні дані: прізвище ім`я по батькові, дані про народження при складанні протоколу йому не відомо. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні поліцейський ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, пояснив, що 10.09.2024 перебував на чергуванні у складі екіпажу. Під час патрулювання вулиць міста помітили мопед, який їхав по АДРЕСА_2 , водій якого рухався без шолома. Після зупинки, на вимогу надати посвідчення водія, особа, яка керувала транспортним засобом повідомив, що посвідчення водія з собою не має, документи, які підтверджують його особу також у нього при собі відсутні. Під час з`ясування особи водія, останній назвався ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказав своє місце проживання АДРЕСА_1 . Особу водія було встановлено проведеними заходами, за допомогою даних бази, у якій було наявне посвідчення водія із фотографією. В подальшому водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки були ознаки такого сп`яніння, однак останній відмовився від такого проходження та зазначав, що йому спочатку потрібно поїхати додому для того щоб помитись, оскільки його зовнішній вигляд є дуже неохайним та брудним.

Також ОСОБА_2 , після перегляду в судовому засіданні відеозапису, який здійснювався на боді камеру поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення, вказав про те, що особа, яка керувала 10.09.2024 мопедом та щодо якої складено адміністративні матеріали за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та ОСОБА_1 , який присутній в судовому засіданні дійсно не схожі, однак звернув увагу на те, під час встановлення особи, у базі даних було наявне посвідчення водія із фотографією, особа яка керувала мопедом дійсно була схожа на фото з водійського посвідчення ОСОБА_1 , назвала усі особисті дані та місце реєстрації, а тому не виникало підстав вважати, що дані не достовірні.

Допитаний у судовому засіданні поліцейський ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, пояснив, що 10.09.2024 перебував на чергуванні у складі екіпажу. Під час патрулювання вулиць міста помітили мопед, який їхав по вул. Мальовнича (Червонопреснінська), водій якого рухався без шолома. Після зупинки, на вимогу надати посвідчення водія, особа, яка керувала транспортним засобом повідомив, що посвідчення водія з собою не має, документи, які підтверджують його особу також у нього при собі відсутні. Особу водія було встановлено проведеними заходами, за допомогою даних бази, оскільки водій назвався ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказав своє місце проживання АДРЕСА_1 . Після перегляду в судовому засіданні відеозапису, який здійснювався на боді камеру поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 , зазначив, що не може ствердити, що особа, яка керувала 10.09.2024 мопедом та щодо якої складено адміністративні матеріали за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та ОСОБА_1 , який присутній в судовому засіданні різні особи, оскільки вони є братами та схожі між собою, а вигляд водія на відео дуже неохайний.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення, щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126734 від 10.09.2024 підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - передбачає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення №1376: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

В судовому засіданні оглянуто та досліджено відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходяться на цифровому носію інформації DVD-R та міститься у матеріалах справи.

При дослідженні вказаного відеозапису, судом встановлено, що працівниками поліції зупинено водія, який керував мопедом. У ході спілкування з інспектором поліції, особа, яка керувала мопедом не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія, мотивуючи це тим, що він з собою його немає, забув його вдома. На вимогу інспектора патрульної поліції надати документи, які посвідчують особу, водій повідомим, що таких при собі не має та представився, як ОСОБА_1 , назвав анкетні дані останнього та місце проживання.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з`явився в судове засідання та щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126734 від 10.09.2024 на відеозаписі відсутній. Встановлені обставини також визнані інспекторами поліції, який з`явився в судове засідання.

Оцінюючи наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, суд дійшов висновку, що ним не підтверджується факт керування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мопедом, а відповідно і факт відмови останнім від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин суд дійшов висновку що особою, яка керувала транспортним засобом було повідомлено персональні дані ОСОБА_1 , а працівники патрульної поліції в порушення вимог закону не вжили заходів для належного встановлення особи правопорушника та склали протокол про адміністративне правопорушення на особу, яка не керувала транспортним засобом мопедом vin .

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності та виконання своїх службових обов`язків свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №126734 від 10.09.2024, суд не приймає як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки викладені в ньому обставини про керування ОСОБА_1 10 вересня 2024 року о 17 год 48 хв. в АДРЕСА_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, не підтверджені належними та допустимими доказами.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому вст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку, ОСОБА_1 був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284КУПАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Левицька