Постанова

Іменем України

20 лютого 2024 року

селище Краснопілля

Справа № 578/116/24

провадження № 3/578/154/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР Алевтини Іванівни розглянув у приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Першотравенськ Дніпропетровська область; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце служби, посада: Державна прикордонна служба України; молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії - помічник гранатометника

учасники судового провадження:

ОСОБА_1 . у статусі особи, який притягується до адміністративної відповідальності

та установив:

Солдат ОСОБА_1 14 лютого 2024 року близько 16:00 год. в умовах особливого періодупоявився в місці розосередження другої прикордонної застави першої прикордонної комендатури (н. п. Новоолександрівка) у нетверезому стані, чим порушив вимоги статей 11, 13 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 визнав свою вину та розповів про обставини, за яких появився в місці розосередження застави в стані алкогольного сп`яніння, про заборону вживати спиртних напоїв йому відомо. Розраховував, що не буде задіяний в наряді і вжив пляшку берміксу, тим самим порушив військову дисципліну. Також звернув увагу суду на ту обставину, що у поточному році на нього за рішенням суду було накладено штраф за порушення вимог частини третьої статті 172-20 КУпАП, який залишається не сплаченим. За цих обставин заявив клопотання про розстрочку виконання рішення на декілька місяців.

Джерела права, мотиви суду

Відповідно до вимог стст.245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі по тексту також КУпАП/,суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина третя цієї ж статті передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, в умовах особливого періоду.

Особливий період регламентується Законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/214 «Про часткову мобілізацію». Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє до тепер.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Установлення стану алкогольного сп`яніння (нетверезого стану) проводиться із використанням спеціальних технічних засобів або в закладах охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців (на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення) регламентований статтею 266-1 КУпАП.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є військовослужбовцем /ас 5/.

Солдат ОСОБА_1. притягується до адміністративної відповідальності за появу на території пункту постійної дислокації у нетверезому стані в умовах особливого періоду та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України встановлено, що до загальних обов`язків військовослужбовців відноситься: необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Судом перевірено та встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідності до вимог статті 266-1 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ № 120228 від 15.02.2024; Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, Направленні на медичний огляд на стан сп`яніння, Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2024 (Акт медичного огляду №143 складений о 16:00 год. 14.02.2024 /ас 1-3,9/.

Доказів же, що спростовували б винність порушника в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Фактичні обставини справи, які встановлюються із матеріалів справи, співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною третьою статті 172-20 КУпАП уповноваженою особою Державної прикордонної служби України кваліфіковано вірно.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог статей 33, 38 КУпАП вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафуна користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. Підстави для його звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи відсутні.

Щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про розстрочку виконання рішення суд доходить наступного:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень стст. 298,299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 самокритичний і засуджує свій вчинок, розкаюється, що свідчить про уявлення про законність, відповідальність та невідворотність покарання за вчинене правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 через фінансові труднощі не має можливості сплатити всю суму штрафу одразу, але бажає належним чином виконати постанову суду про накладення штрафу.

Враховуючи встановлені обставини у справі, суд вважає можливим задовольнити клопотання ОСОБА_1 і розстрочити виплату несплаченої суми штрафу, призначеного цим рішенням, строком на десять місяців рівними частинами.

Керуючись статтями 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього за цим законом штраф на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Надати ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Першотравенськ Дніпропетровська область; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 , розстрочку виплати штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн, строком на 10 (десять) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_1 , з моменту набрання даною постановою законної сили, сплачувати строком 10 (десять) місяців щомісяця до 25 числа щомісячний платіж в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн за реквізитами: Рахунок IBAN: UA0018001; ГУК у Сумській обл./Сумська обл./21081300; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу *; 21081300; серія СхРУ (серія протоколу про адмінправопорушення); 15.02.2024 (дата протоколу про адмінправопорушення); ОСОБА_1 (П.І.Б. правопорушника).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Суддя А. І. Косар