Справа № 585/5025/23
Номер провадження 3/585/43/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Наумової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого бурильником НГУ «Охтирканафтогаз», не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серії ААД № 283852 зазначено, що 12 грудня 2023 року, о 21 годині 52 хвилини, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Тігуан», д/н НОМЕР_1 , по вул. Коржівській 5 у м.Ромни, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення заперечив, оскільки він не вживав алкоголь перед керуванням автомобілем. Щодо обставин події пояснив, що він у той день, 12.12.2023 р. перебував на лікарняному, протягом дня вживав ліки за приписом лікаря, також у цей день пропав мобільний зв`язок у оператора «Київстар». Він переживав про стан здоров`я матері, яка дуже похилого віку, не міг з нею зв`язатись, а тому ввечері вирішив її відвідати вдома. У дворі дому зустрів сусіда, який перебував напідпитку і попросив підвезти його до центру міста, на що він погодився. Проїзджаючи через перехрестя на вул.Коржівську побачив позаду мигтіння проблискових маячків, зрозумів, що сигнал подається йому та одразу зупинився на узбіччі. Поліцейські заявили, що ним було порушено правила проїзду перехрестя, за що на нього буде складено постанову про штраф. Далі при встановленні його особи з`ясувалось, що він забув вдома посвідчення водія, а в застосунку «Дія» його не міг пред`явити з-за відсутності мобільного інтернету. Увесь час поряд із ним та поліцейськими знаходився його сусід, що був напідпитку, який втручався у їх розмову та поводив себе досить неадекватно, а тому він вважає, що поліцейські припустили і його перебування у стані сп`яніння, хоча він алкоголь не вживав. При цьому він одразу погодився пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестері, продував його тричі, але не зміг видути повітря до звуку клацання, оскільки внаслідок хронічних хвороб та гіпертонії має проблеми із диханням. Після невдалого продуття алкотестеру поліцейський вказав про те, що йому необхідно проїхати з ними до медичного закладу для огляду лікаря-нарколога, на що він також безспірно погодився, однак далі, з невідомих йому причин, поліцейськими було складено відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник у судовому засіданні просила закрити провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Таке клопотання захисник обґрунтувала тим, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було дотримано адміністративну процедуру складання протоколу, оскільки не було отримано від останнього відмову проїхати до медичного закладу для огляду лікарем-наркологом та на відеозаписі такі дані відсутні, у той же час неможливість продуття особою алкотестеру з-за фізіологічних причин було розцінено як ухилення від проходження такого огляду. Причина зупинки автомобіля також є сумнівною, оскільки на відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу із порушенням вимог ПДР.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши свідків та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, виходячи з наступного.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.12.2023 р. зазначено про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що має наступати відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, у той же час така відповідальність може мати місце виключно у випадку дотримання належної адміністративної процедури щодо особи порушника.

Так, згідно ч.1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою,другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, з матеріалів справи (долученого відеозапису) судом було встановлено невідповідність обставин, що ставляться у вину особі фактичному розвитку подій, зафіксованому на бодікамеру поліцейського, виходячи із наступного.

Так, із сукупності досліджених відеозаписів судом встановлено, що після зупинення поліцейськими транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та у ході встановлення його особи, у зв`язку із виникненням підозри на вживання водієм алкоголю, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням алкотестера або у лікаря-нарколога, а також роз`яснено його право відмовитись від такого огляду. ОСОБА_1 , погодившись пройти огляд на місці зупинки тричі здійснював продуття алкотестера, однак результату до клацання приладу не досяг. Зважаючи на цю обставину водію поліцейським було запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду лікарем-наркологом, на що ОСОБА_1 також погодився, декілька разів підтвердивши таку згоду. Однак надалі з невідомих причин поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що його ухилення від належного продування алкотестеру він розцінює як непряме ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим надалі склав відносно нього протокол.

З наведеного вбачається. що поліцейським не було дотримано вимог, що визначені п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема у разі, якщо поліцейський сприйняв неналежне продування алкотестеру водієм як відмову від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, то у даному випадку останній мав забезпечити доставлення такого водія до найближчого закладу охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 не заперечував, суперечок із працівниками поліції не вчиняв, погоджувався залишити автомобіль та проїхати із поліцейськими до лікарні, однак на огляд до лікаря-нарколога ОСОБА_1 направлено у будь-який спосіб не було, беззаперечного факту відмови водія ( ОСОБА_1 ) від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у ході дослідження відеозаписів бодікамери поліцейського - судом не встановлено.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище та приймаючи остаточне рішення у справі, враховується, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер твердження, викладеного у протоколі, щодо встановлення протиправних дій ОСОБА_1 у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно п. 2.5 ПДР України, а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа про притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зважаючи на відсутність у справі достатніх доказів на підтвердження позиції автора протоколу.

Судовий збір, у зв`язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ