ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3844/24 Номер провадження 33/814/919/24Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Павленко О.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2024 року ,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою громадянин ОСОБА_1 08.06.2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Полтаві по вул. Сковороди, буд. 7, керував транспортним засобом Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в медичному закладі в лікаря нарколога, висновок № 237 від 08.06.2024. Правопорушення вчинено повторно протягом року, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП притягувався 18.03.2024 Октябрським районним судом м. Полтави.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2024 року по справі №553/3844/23 скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не згодний із постановою судді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставин справи, через порушення ним норм матеріального і процесуального права, а також через поверхневий розгляд справи, нездійснення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що категорично не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 629940 від 08.06.2024 року, зазначаючи, що при наявній незгоді правопорушника з протоколом і запереченням вини, суд ретельно повинен перевірити всі доводи й докази у справі давати їм правову оцінку.

Акцентує увагу, що суд не навів переконливих доказів вини при обґрунтуванні свого рішення, суд перелічив ряд документів, однак не розкрив їх доказового змісту, не змотував, що вони підтверджують чи спростовують. Такий виклад доказової бази залишає вину особи не підтвердженою у передбаченому законом порядку.

Окрім цього, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 отримав постанову 09.07.2024 року, тому просить суд врахувати строк оскарження з 09.07.2024 року з моменту отримання постанови та обізнаності з її текстом.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.06.2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Полтаві по вул. Сковороди, буд. 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в медичному закладі в лікаря нарколога, висновок № 237 від 08.06.2024. Правопорушення вчинено повторно протягом року, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП притягувався 18.03.2024 Октябрським районним судом м. Полтави.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629940, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом який долучений до матеріалів справи, та іншими доказами по справі.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною другою статті 130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією, затвердженою наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735.

Разом із тим, відповідно до п.12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень п.п.12-14 розділу ІІІ вказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Із доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Volkswagen Bora, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ,(хронологічний відрізок 10:50:30 триває далі) в ході спілкування з останнім працівники поліції виявили ознаки сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, пройшовши тест за допомогою приладу Drager на місці, результат якого склав 0 проміле. ОСОБА_1 направився з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння(хронологічний відрізок 10:55:00 триває далі).

Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 зазначив про неможливість здачі сечі на аналіз та не заперечував щодо здачі іншого біологічного середовища, проте працівники медичного закладу, в порушення вказаної вище норми, не запропонували йому здати на аналіз інші біологічні матеріали, окрім сечі, зокрема, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров, зазначене вище підтверджується відеозаписом, де лікар зазначає, що на останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову, що не буде писати, що перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, огляд ОСОБА_1 було проведено із суттєвими порушеннями законодавчо встановленої процедури проведення такого огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Апеляційний суд, здійснивши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2024 року скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин