Справа № 758/7544/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , водій КП «Київпастранс»,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №812489 від 03.06.2024, складеним інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП капітаном поліції Шуть Д.В. відносно ОСОБА_1 , остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: керуючи 05.05.2024 о 09 год. 38 хв. по вул. Івана Виговського, 18 у м. Києві тролейбусом Богдан №3316, всупереч вимогам пункту 12.1 Правил дорожнього руху України не вибрала безпечної швидкості руху, в результаті чого під час проїзду автоматичного стрілочного вузла відбулося обривання контактної мережі тролейбуса, що призвело до матеріальних збитків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що вона близько 20 років є водієм тролейбуса. За обставин, вказаних у складеному відносно неї протоколі, вона дійсно керувала тролейбусом у м. Києві, виконуючи рейс на дорученому їй у той день маршруті №35. При цьому вона рухалась зі швидкістю приблизно 5-10 км/год. Під час проїзду автоматичного стрілочного вузла по вул. Івана Виговського, 18 вона почула гуркіт, після чого, поглянувши у дзеркало, побачила, що впали штанги та сильно заколивалася контактна мережа, а на зустрічній смузі на асфальті лежить міждротова розтяжка. При виході її із тролейбуса з метою усунення несправностей вона знову відчула гуркіт та коливання контактної мережі, а відтак, вийшовши на вулицю, побачила вантажний автомобіль «Mercedes», який в`їхав на обірваний дріт контактної мережі та заплутався у ньому, в результаті чого дріт намотався йому на колеса. При цьому вона пояснила, що жодних порушень правил дорожнього руху вона не допускала, зокрема, рухалася із безпечним інтервалом та дозволеною швидкістю руху, а обривання контактної мережі тролейбуса сталося не з її вини, а внаслідок того, що ліва штанга зійшла з контактного дроту, вдарила по розтяжці та обірвала її, після чого впала на проїжджу частину, де й стався наїзд на неї вказаного транспортного засобу. Таке обривання відбулося не у зв`язку з перевищенням нею швидкості руху, а внаслідок неналежного обслуговування лінії відповідальними за це особами, які перевіряють з`єднання контактів і надійність ліній, а тому вона просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши в сукупності усі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Зі змісту ст. 124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №812489 від 03.06.2024, складеного відносно ОСОБА_1 , у ньому зазначено порушення останньою вимог пункту 12.1 ПДР України, що призвело до настання ДТП.

Відповідно до п.12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Разом із цим, із пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вона рухалась із дозволеною швидкістю, а саме 5-10 км/год.

Доказів протилежного працівниками поліції до суду надано не було.

Із листа КП «Київпастранс» вбачається, що хоч і першопричиною пошкодження був проїзд тролейбуса, однак масштабне пошкодження контактної мережі сталося внаслідок неуважності та порушення правил дорожнього руху під час проїзду пошкодженої ділянки водієм вантажного фургона д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується актом №31 від 05.05.2024 про пошкодження контактної мережі та випискою із Журналу пошкоджень на контактній мережі за 05.05.2024.

Крім того, як встановлено судом із досліджених в судовому засіданні фотознімків, дріт контактної мережі був намотаний на колеса транспортного засобу «Mercedes», що суперечить наявним в матеріалах справи поясненням водія такого транспортного засобу ОСОБА_2 , який вказав, що при русі автомобіля перешкод на дорозі не було, а падіння контактної мережі відбулося на його автомобіль.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 пункту 12.1 ПДР України, як про це зазначено у складеному відносно неї протоколі серії ААД №812489 від 03.06.2024, а тому підстави для притягнення її до відповідальності за обставин, вказаних у такому протоколі, відсутні.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1 ПДР України, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя О. О. Ковбасюк