П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/14429/24

Провадження № 3/638/5919/24

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлева В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,-

встановив:

07 серпня 2024 року з Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Національної поліції України на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли: матеріал № 638/14429/24 (провадження № 3/638/5919/24) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 126 КУпАП, матеріал № 638/14430/24 (провадження № 3/638/5920/24) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та матеріал № 638/14431/24 (провадження № 3/638/5921/24) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Яковлеву В.М.

Вищевказані адміністративні матеріали передані в провадження судді Яковлевої В.М. 08.08.2024 року.

Відповідно до постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевої В.М. від 19 серпня 2024 року справи № 638/14429/24 (провадження № 3/638/5919/24), № 638/14430/24 (провадження № 3/638/5920/24) та № 638/14431/24 (провадження № 3/638/5921/24) відносно ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоєно № 638/14429/24 (провадження № 3/638/5919/24).

Судом встановлено, що 28 липня 2024 року о 23 год. 00 хв. на автошляху Р 79 Ізюм Куп`янськ КПП Піски, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення було вчинено повторно протягом року.

Згідно з п. 2.1 А Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Крім того, судом встановлено, що 28 липня 2024 року о 23 год. 00 хв. на автошляху Р 79 Ізюм Куп`янськ КПП Піски, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з БТР Sisu ХА-185, бортовий номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив правила дорожнього руху України.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, судом встановлено, що 28 липня 2024 року о 23 год. 00 хв. на автошляху Р 79 Ізюм Куп`янськ КПП Піски, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_1 , після вчинення дорожньо транспортної пригоди залишив місце події, чим порушив Правила дорожнього руху України.

Згідно з п. 2.10 А Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі статтями 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив.

Поштове рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення поврнулося на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова з відміткою від 15.08.2024 року «вручено особисто» та з відміткою від 19.09.2024 року - «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому будь-яких зауважень, зокрема щодо правильності зазначення його місця проживання, в протоколі не вказано. Про зміну місця проживання ОСОБА_1 суд не повідомляв. Дані щодо будь-якої іншої адреси місця проживання, в матеріалах справи також відсутні.

Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду справи. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповіднодо пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповіднодо пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, та постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23.

Разом з тим, 27 вересня 2024 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшло клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_3 про закриття даної справи на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивовано тим, що ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення було встановлено, що винність ОСОБА_1 нібито підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 011396; фототаблицею; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_2 . Тобто, лише даними доказами підтверджується нібито вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП. Вважає, що дані докази не можна брати до уваги, з огляду на те, що в даному випадку на схемі місця ДТП у графі «схема додається до протоколу про адміністративне правопорушення» не вказано серії та номер адміністративного протоколу що ставить під сумнів належність даної схеми до вище вказаного протоколу. Також в самій схемі не зазначено: координати розміщення автомобіля марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів а саме переднє ліве крило, переднє ліве колесо, водійські двері як зазначено у графі «перелік видимих пошкоджень транспортного засобу отриманих у наслідок ДТП»; координати місця зіткнення автомобіля марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 та БТР Sisu XA-185 відносно меж проїзної частини; ширина узбіччя автодороги Ізюм Куп`янськ КПП Пески 174 м + 400 м порушення пункту Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 вказаний не вірно оскільки пункт 12.1 ПДР застосовується у разі виїзду за межі проїзної частини, втрати керування, або перевищення швидкості при наявності гальмівного шляху на асфальтобетонному покритті, а в даному випадку мало місце зміна напрямку руху одним з автомобілем, що не було доведено відповідно до чинного законодавства та методик з встановлення обставин дорожньо транспортної пригоди. Не зазначено напрямок руху транспортних засобів. Відповідно до вихідних даних зображених на схемі, а саме розташування осипу скла та пластику розташоване по смузі руху ОСОБА_1 та розташована на відстані 4,8 м до лівої частини кузова БТР Sisu XA-185 ширина якого складає 2.9 м, що розташований на відстані 2.1 м від лівого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 тобто 4.8 м + 2.1 м = 6.9 м при загальній довжині проїзної частини 6 м, що само по собі є хибними розмірами та не відповідають дорожній обстановці, яка була після події ДТП та прямо вказують на місце зіткнення на смузі руху автомобіля марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також зазначає, що у своєму поясненні ОСОБА_2 пояснив, що він керував БТР Sisu XA-185, а попереду нього рухався військовий автомобіль, що є грубим порушення інструкції (відповідно до Наказу Міністра оборони України № 435 від 04.09.2008 року зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2008 р. за N 875/15566 зі змінами внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони N 237 (z0755-16 ) від 04.05.2016 року Про затвердження Інструкції щодо здійснення супроводження колон військових транспортних засобів) та могло бути у причинно наслідковому зв`язку з настанням дорожньо транспортної пригоди оскільки останнє не було враховане працівниками поліції взагалі при складанні адміністративного протоколу так як БТР Sisu XA-185 з шириною кузова 2.9 м вважається не габарит оскільки частини його кузова будуть виступати за межі смуги його руху при загальній довжині проїзної частини 6,0 м. Також на фото таблиці яка додається до вище вказаного протоколу взагалі не має фото дорожньої обстановки місця ДТП, місця зіткнення транспортних засобів, та на фото транспортних засобів не зафіксовано механічних ушкоджень характерних для дорожньо транспортної пригоди. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи вищевикладене у відповідності до положень ст. 251, ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП. Тому, просить суд, заявлене клопотання задовольнити. Закрити дану справу на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП України). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Як вбачається з положень пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. ст. 126, 124, 122-4 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Положеннями частини першої статті 277 КупАП України визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме за відсутності ОСОБА_1 , що сприятиме досягненню завдань, визначених статтею 245 КУпАП та розгляду справи в межах строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 786634 від 01 серпня 2024 року;

- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- довідкою інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Р. Спорник;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 657865 від 16 червня 2024 року.

Суд також дійшов висновку також про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 011396 від 01 серпня 2024 року;

- схемою місця ДТП від 29.07.2024 року та фототаблицями до неї;

- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- довідкою інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Р. Спорник.

Суд також дійшов висновку також про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 786627 від 01 серпня 2024 року;

- поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- довідкою інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Р. Спорник.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 786634 від 01 серпня 2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 011396 від 01 серпня 2024 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 786627 від 01 серпня 2024 року.

Надані суду докази в розумінні статті 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими та достатніми, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 786634 від 01 серпня 2024 року, протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 011396 від 01 серпня 2024 року та протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 786627 від 01 серпня 2024 року.

Водночас, рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості водія у вчиненні адміністративних правопорушень, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду у справі № 524/4668/17.

Заперечення щодо закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП, зокрема, доводи про те, що працівниками поліції при складанні адміністративного протоколу не було враховано, що БТР Sisu XA-185 з шириною кузова 2.9 м. вважається не габарит, оскільки частини його кузова будуть виступати за межі смуги його руху при загальній довжині проїзної частини 6,0 м., суд не приймає, з огляду на те, що для такої оцінки дорожньо-транспортної пригоди необхідні спеціальні знання в галузі експертизи, тобто це потребує спеціальних експертних знань. Разом із тим, з клопотанням про проведення експертизи до суду ОСОБА_1 та його захисник не звертались, висновків експертиз суду також не надав.

Водночас, винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю належних та достатніх доказів, досліджених під час судового розгляду та оцінених судом доказів, а саме: змістом протоколів про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП та фототаблицями до неї; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; довідкою інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Р. Спорник; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 657865 від 16 червня 2024 року.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Пункт 1.10 ПДР України містить визначення водія, відповідно до якого водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки інспектора САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції Р. Спорник, згідно облікових даних ІКС ІПНП, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував.

На підставі вищевикладеного, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, статтею 124, статтею 122-4 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки посвідчення водія ОСОБА_1 отримував на території України та мав право на керування транспортними засобами на момент вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статтей 126, 124, 122-4 КУпАП, тобто грошове стягнення, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, ст. 124, ст. 122-4, ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП, 268 ЦПК України, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП, статтею 124 КУпАП та статтею 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років.

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Відповідно до положень частини другої статті 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень статті 307 - 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом 3 (трьох) місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2024 року.

У період з 12:54 год. 28 жовтня 2024 року по 11:19 год. 01 листопада 2024 року суддя перебувала в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні.

Суддя В.М. Яковлева