№ 3/756/4717/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 вересня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 861551, 09 серпня 2024 року, близько 00 год. 05 хв., ОСОБА_1 , по вул. Велика Кільцева (поблизу електроопори № 92), що у м. Києві, керував електроскутером марки «AIMA», моделі «F606», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Dr?ger Alcotest 7510» № ARLM-0338, що зафіксовано технічним засобом відеозапису. Результат тестування на алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 - 0.76 ‰.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 09 серпня 2024 року, близько 00 год. 05 хв., знаходився за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева. Електроскутер марки «AIMA» належить йому, однак у той час він ним не керував, а лише котив його.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. зауважив, що у матеріалах справи, зокрема на відеозаписі з нагрудної камери патрульного поліцейського, відсутні докази керування ОСОБА_1 електроскутером марки «AIMA». Також, адвокат зауважив, що електроскутер не є механічним транспортним засобом, не підлягає державній реєстрації як механічний транспортний засіб та не потребує наявності посвідчення водія на право керування ним, оскільки скутер має електродвигун потужністю до 3 кВт. Згідно технічного паспорту електроскутер марки «AIMA», моделі «F606», має електродвигун потужністю 1200 Вт.

На підставі вказаного, адвокат Конюшко Д.Б. просив суд закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КпАП України).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію адвоката Конюшка Д.Б., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Правилами статей 245, 251, 252, 280 КпАП України передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Частина 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 861551, який складено 09.08.2024, зазначено, що ОСОБА_1 , по вул. Велика Кільцева (поблизу електроопори № 92), що у м. Києві, керував електроскутером марки «AIMA», моделі «F606», в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Dr?ger Alcotest 7510» № ARLM-0338, що зафіксовано технічним засобом відеозапису. Результат тестування на алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 - 0.76 ‰.

Так, із дослідженого відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського, убачається, що працівники поліції підходять до скутера, біля якого стоїть ОСОБА_1 . Будь-яких відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував вказаним скутером відеозапис не містить. Разом з цим, на відеозаписі зафіксовано, що електроскутер розряджений, у чому пересвідчився працівник поліції.

Крім того, як убачається з технічного паспорту на електроскутер марки «AIMA», моделі «F606», останній має електродвигун потужністю 1200 Вт (1,2 кВт).

В аспекті вказаного, суд зважає на таке.

Як убачається з п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР України) механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Розділом 2 ПДР України визначено права і обов`язки водіїв механічних транспортних засобів, зокрема п. 2.9.а) забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

З урахуванням вищевказаного, судом встановлено, що електроскутер марки «AIMA», моделі «F606» не є механічним транспортним засобом у розумінні Розділі 1 та 2 ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_1 не підпадає під дію прав і обов`язків водіїв механічних транспортних засобів, у тому числі і під дію п. 2.9.а), що у межах вказаної справи вказує на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КпАП України, складено безпідставно та необґрунтовано.

Ураховуючи викладене, суд зауважує, що адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не містять інших відомостей та належних, допустимих доказів про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно із ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; 3) закриття справи.

Положенням п. 1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 130, 251, 256, п. 1 ст. 247, 283-286 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко