Справа № 503/2260/24
Провадження №3/503/1839/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП,

встановив:

Епізод № 1

05 жовтня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323365, згідно змісту якого 05.10.2024 року о 21.35 годині ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кодима по вул. Соборній, не маючи права керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху та тим самим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Епізод № 2

05 жовтня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323403, згідно змісту якого 05.10.2024 року о 21.35 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кодима по вул. Соборній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 1,70 о/оо (проміле) підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер», проведений 05.10.2024 року о 21.41 годині на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщався належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 323365 від 05.10.2024 року (а.с.2 у справі № 503/2260/24) та серії ААД № 323403 від 05.10.2024 (а.с.2 у справі № 503/503/2262/24), в яких було зазначено про повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що розгляд справи відбудеться 31.10.2024 року о 09 год. 30 хв. у Кодимському районному суді із проставленням останнім свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначених протоколах особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проставлений підпис також в графі про ознайомлення зі змістом цього протоколу та отримання його копії. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про місце і час розгляду, шляхом надіслання йому судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28 на номер його телефону зазначений у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323403 від 05.10.2024 (а.с.2 у справі № 503/2262/24) та його письмовому поясненні від 05.10.2024 (а.с.5 у справі № 503/2262/24), які в свою чергу підписані ним без-яких-небудь заперечень щодо зазначених в них обставин, зокрема відомостей про його номер телефону, що підтверджують відповідні довідки від 12.10.2024 року про недоставлення SMS. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Приймаючи до уваги, що справи про зазначенні адміністративні правопорушення, а саме № 503/2260/24 за ч.5 ст. 126 КУпАП та № 503/2262/24 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно однієї особи та перебувають на розгляді одного судді, то судом під час судового розгляду було прийнято рішення про об`єднання їх в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі єдиного № 503/2260/24.

Висновки суду ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого за ч.5 ст. 126 КУпАП (епізод № 1):

Згідно пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, для керування транспортними засобами необхідне отримання право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. При цьому, ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд додатково відзначає те, що диспозиція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за «повторне протягом року вчинення порушення», а не за «вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню» (як в ч.3 ст. 1213 КУпАП), за «повторне протягом року вчинення порушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню» (як в ч.11 ст. 1331 КУпАП), за «дію, вчинену особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення» (як в ч.3 ст. 1272 КУпАП).

Таким чином саме набрання чи не набрання законної сили постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення за попереднє правопорушення не впливає на наявність ознаки повторності діяння, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

29.12.2023 року у відношенні ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення 29.12.2023 року порушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, шляхом винесення відповідної постанови БАД № 614097 від 29.12.2023 року, про що свідчить копія відповідної постанови (а.с.6 у справі № 503/2260/24).

Згідно положень ч.1 ст. 291 КУпАП набрала законної сили після закінчення строку її оскарження, передбаченого ч.1 ст. 291 КУпАП, а саме десяти днів з дня її винесення, тобто 31.10.2023 року.

В матеріалах справи відсутні відомості, що згадана постанова скасована або принаймні була оскаржена Шевченком В.М. в порядку, передбаченому КАС України, а сам ОСОБА_1 протягом всього строку перебування справи на розгляді в суді не подав до суду таких відомостей. Окрім того, суд додатково відзначає те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень та офіційному веб-сайті судової влади України, які знаходяться у публічному доступі, не міститься відомості про пред`явлення ОСОБА_1 відповідного позову в порядку адміністративного судочинства.

05 жовтня 2024 року о 21.35 годині ОСОБА_1 , тобто повторно після вчинення 29.12.2024 року порушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кодима по вул. Соборній, не маючи права керування таким транспортним засобом, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що були досліджені судом під час судового розгляду, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323365 від 05.10.2024 року (а.с.2 у справі № 503/2260/24), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 15.06.2024 року (а.с.5 у справі № 503/2260/24), в яких останній зазначив, що 05.10.2024 року у вечірній час він відпочивав з друзями та вживали алкоголь, особисто він вжив одну пляшку рево, після чого він сів за кермо автомобіля свого друга та попрямував на залізничний вокзал, та по дорозі на вул. Соборній був зупинений працівниками та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», на що він погодився, результат огляду 1,70 о/оо (проміле), а також зазначив, що керував транспортним засобом без посвідчення водія; а також відеозаписом «0002022__0029.MP4» (проміжок часу запису 00:00:00-00:02:30), зробленим на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення на СD-R диску (а.с.8 у справі № 503/2260/24) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано факти як самого руху вище вказаного транспортного засобу протягом його переслідування до його зупинки на вимогу поліції, яка подавалася з початку за допомогою увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольорів, а згодом за допомогою і гучномовця та звукового сигналу, так і факт керування ним саме ОСОБА_1 , який знаходився на водійському місці на момент наближення поліцейського до транспортного засобу одразу після його зупинення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та відеозаписом, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Разом з тим на час вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, про що свідчать відповідні довідки інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.7 у справі № 503/2260/24 і а.с.8 у справі № 503/2262/24)

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доказана, що підтверджується вище зазначеними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

щодо притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (епізод № 2):

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

05 жовтня 2024 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кодима по вул. Соборній, був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 323403 від 05.10.2024 року (а.с.2 у справі № 503/2262/24), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 , без будь-яких заперечень щодо його змісту; письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 05.10.2024 року (а.с.5 у справі № 503/2262/24), в якому ним визнавався факт керування згаданим транспортним засобом на його зупинки працівниками поліції; а також відеозапис відеозаписом «0002022__0029.MP4» (проміжок часу запису 00:00:00-00:02:30), зробленим на нагрудну камеру поліцейського DSJ_0000000_000000, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення на DVD-R DL диску (а.с.9 у справі № 503/2262/24) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано факти як самого руху вище вказаного транспортного засобу протягом його переслідування до його зупинки на вимогу поліції, яка подавалася з початку за допомогою увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольорів, а згодом за допомогою і гучномовця та звукового сигналу, так і факт керування ним саме ОСОБА_1 , який знаходився на водійського місці на момент наближення поліцейського до транспортного засобуодразу після його зупинення.

Сама зупинка поліцією транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була викликана несправністю транспортного засобу, а саме відсутністю заднього бризговика та непрацюючий задній лівий габаритний сигнал (останнє видно з відеозапису під час переслідування поліцією цього транспортного засобу), про що працівник поліції повідомив йому при спілкуванні з ним після його зупинки, що також зафіксовано на вище згаданому відеозаписі «0002022__0029.MP4» (проміжок часу запису 00:02:34-00:02:57).

При цьому, згідно змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4 у справі № 503/2262/24), у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

05 жовтня 2024 року о 21.41 годині ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, пройшов тестування на алкоголь із результатом 1,70 о/оо (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 3058 (а.с.3 у справі № 503/2262/24); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4 у справі № 503/2262/24); сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323403 (а.с.2 у справі № 503/2262/24), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 , без будь-яких заперечень щодо його змісту, а також із зазначенням у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності «Випив одну пляшку слабоалкогольного Revo».

При цьому, на відеозаписі «0002022__0030.MP4» (проміжок часу 00:01:26-00:02:20), що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.9 у справі № 503/2262/24) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас процесуальних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, оскільки останній проставив свій підпис у графі на підтвердження своєї згоди з результатами його огляду на стан сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4 у справі № 503/2262/24), а також на відеозаписі «0002022__0030.MP4» (проміжок часу 00:02:14-00:02:20), зафіксовано те, що ОСОБА_1 , з результатом огляду погодився та у відповідь на запропоновану йому працівником поліції можливість пройти медичний огляд на стан сп`яніння у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки, не виявив бажання проходити медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, в своїх письмових поясненнях від 05.10.2024 року (а.с.5 у справі № 503/2262/24) ОСОБА_1 зазначив, що 05.10.2024 року у вечірній час він відпочивав з друзями та вживали алкоголь, особисто він вжив одну пляшку «Рево», що саме по собі пояснює наявність у нього виявленої ознаки алкогольного сп`яніння, після чого він сів за кермо автомобіля свого друга та попрямував на залізничний вокзал, та по дорозі на вул. Соборній був зупинений працівниками та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», на що він погодився, результат огляду 1,70 о/оо (проміле), а також зазначив, що керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та відеозаписом, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

При цьому, згідно пункту 9 ч.1 ст. 31 Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 40 Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніки, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У зв`язку з чим суд вважає, що відеозаписи «0002022__0029.MP4» та «0002022__0030.MP4», що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R DL диску (а.с.9 у справі № 503/2262/24) і досліджені судом під час судового розгляду шляхом демонстрації є належним, допустимим, достовірним і достатнім джерелом доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.

На вищезазначених відеозаписах зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

щодо накладення стягнень:

В наслідок зазначеного суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024 та від 23.07.2024 року № 469/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX та від 23.07.2024 року № 3891-IX.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, визнаючи обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, вчинення останнього в стані сп`яніння та в умовах надзвичайних обставин воєнного стану і визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинення в умовах надзвичайних обставин воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника основне адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, у виді штрафу, а саме двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без застосування додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Матеріали справи, зокрема відповідні графи протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 323365 від 05.10.2024 року (а.с.2 у справі № 503/2260/24) та серії ААД № 323403 від 05.10.2024 року (а.с.2 у справі № 503/2262/24), містять запис про те, що транспортний засіб ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був засобом вчинення правопорушень, належить ОСОБА_2 . Водночас матеріали справи не містять в собі довідок про належність транспортного засобу, додання якої хоча і не передбачено для справ даної категорії пунктом 4 розділу «VII. Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчиненні повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, але долучення якої є необхідним з огляду на зазначене вище та наявність у санкції додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, так само як і у санкції ч.2 ст. 130 КУпАП.

На час вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, згідно відповідних довідок інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області (а.с.7 у справі № 503/2260/24 і а.с.8 у справі № 503/2262/24), а відтак, згідно змісту ч.2 ст. 30 КУпАП та положень другого речення абзацу третього пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, до нього не може бути застосовано обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

щодо стягнення судового збору:

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-36, 401, 126 ч.5, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП і застосувати до нього, за правилами ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко