Номер провадження: 33/813/138/24
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Соколовської Є.Р., представника Одеської митниці ДМС України Анточ Н.О., захисника Старовойтової О.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника Одеської митниці Анточ Н. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року було закрито провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Дніпропетровська область м. Новомосковськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , від 02.02.2004, виданий Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

на підставі п.1) ст.247 МК України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0136/50000/23 від 11.02.2023 року, під час проведення перевірки митного оформлення МД типу «ІМ 40 АА» (далі МД), №UA500030/2021/234043 було встановлено, що 02.11.2021 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Одеса-автомобільний" Одеської митниці для митного контролю митного оформлення декларантом ТОВ "КОМПАНІЯ-ТІТАН". гр. України ОСОБА_2 , згідно договору про надання послуг митного брокера №447/21 від 01.11.2021, було подано МД, яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500030/2021/234043.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом ОСОБА_2 , до Одеської митниці були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , від 02.02.2004, інформаційна довідка Бюро Досудових Експертиз «САНТОДОР» №102274 від 31.10.2021, сертифікат відповідності ТОВ «ЦЕНТР АВТО» №UA.008.9149873-21 від 29.10.2021, договір купівлі-продажу б/н від 04.10.2021, документ про зняття з обліку транспортного засобу від 26.10.2021 №КО.5410.4.286.2021.AM, заява на видачу посвідчення на реєстрацію б/н від 01.11.2021, та інші документи.

Відповідно графи 31, за МД № UA500030/2021/234043 заявлено товар «Легковий автомобіль; що був у використанні 1 шт.; Марка, модель: VOLKSWAGEN PASSAT; Номер кузова (VIN); НОМЕР_4 ; Календарний рік виготовлення: 2000; Модельний рік: 2000; Номер двигуна: немає даних; Номер шасі: немає даних; З поршневим двигуном внутрішнього згоряння із іскровим запалюванням та з зворотно-поступальним рухом поршня (бензин) та конвертований для роботи на газі (двопаливний); Робочий об`єм циліндрів двигуна: 2327 куб. см; Потужність двигуна: 110 кВт; Тип кузова: універсал; Призначення: для перевезення людей по дорогах загального користування; Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія: 5;- Колір: зелений;- Колісна формула: 4x2. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-2". Торговельна марка: VOLKSWAGEN; Виробник: Volkswagen AG; Країна походження (виробництва): DE.» код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено .

Також відповідно до інформації, зазначеної у МД № UA500030/2021/234043 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов № НОМЕР_4 ), є гр. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), а покупцем та одержувачем є гр. України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Вартість автомобілю, згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2018 складає 1500,00 Польських злотих.

Митна вартість автомобілю склала 9876,60 грн.

Митні платежі за транспортний засіб по МД № UA500030/2021/234043 із застосуванням преференції «310» було нараховані та сплачені в розмірі 22476,23 грн.

Після здійснення митного оформлення за МД № UA500030/2021/234043 транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

Так листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 №26/26-04/7.10/139 (вх. ОМ №1898/4 від 30.01.2023) Одеську митницю повідомлено про отримання відповіді від митних органів Республіки Польща від 28.12.2022 №0201-IGM.541.388.2022.4.JС (вхід, Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11), у якій зазначено, що відповідно ст. 79, пт. 1 Закону Республіки Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняття обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника.

Таким чином відповідно до інформації, що міститься на публічній (урядовій) інтернет-сторінки (https://historiapoiazdu.gov.pl), наданою палатою фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща, транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов № НОМЕР_4 ), значиться як зареєстрований (Status rejestracji - Zareiestrowany).

Тобто, транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов № НОМЕР_4 ), не було знято його власником з обліку в місті останньої реєстрації транспортного засобу (PREZYDENT MIASTA GDYNY 01-382 GDYNIA AL/PILSUDSKIEGO 52/54 81-382 GDYNIA, Польща).

Таким чином при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу для здійснення митного оформлення надано документи, які стали підставою для заявлення у МД № UA500030/2021/234043 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов № НОМЕР_4 ), та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до листа митного поста «ОДЕСА-ПОРТ» Одеської митниці від 30.01.2023 №7.10-28.1-01/193 становить 66902,21 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 44425,98 грн.

Тобто, проведеною перевіркою встановлено, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 , для здійснення митного оформлення були надані документи, які стали підставою для заявлення у МД № UA500030/2021/234043 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов № НОМЕР_4 ), та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів.

Таким чином, на думку митного органу гр. України ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці МД № UA500030/2021/234043 вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 44 425,98 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

На підставі вищевказаних обставин посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил № 0136/50000/23, за ознаками порушення ст.485 МК України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 МК України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції представник Одеської митниці Держмитслужби України Анточ Н. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT» станом на дату подачі апеляційної скарги 03 листопада 2023 року не знято з обліку у відповідному органі Республіки Польща.

Таким чином, не зняття з обліку транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, при його ввезені в України для вільного обігу свідчить про надання недостовірних даних під час митного оформлення.

Крім того представник митниці категорично не погоджується з висновком суду про те, що датою виявлення правопорушення є 26 грудня 2022 року, коли Державна митна служба України отримала лист від митних органів Республіки Польща.

ОСОБА_1 не з`являвся за викликом до митних органів, і 11 лютого 2023 року, після того як були зібрані всі матеріали, уповноваженою особою був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України.

Матеріали справи про порушення митних правил від 11 лютого 2023 року, надійшли до суду 18 травня 2023 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.1 ст.467 МК України.

Захисник Старовойтова О.Е. подала заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначила, що існують суттєві розбіжності у датах на які посилається митний орган, а тому такі докази є неналежними та недопустимими.

ОСОБА_1 не мав умислу надавати митному органу неправдиві документи, оскільки ці документи надав йому продавець, та на час здійснення митного оформлення сумнівів у правдивості документу в органів митниці не було.

Захисник вважає відсутніми підстави для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим просила залишити оскаржену постанову без змін.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Представник Одеської митниці Анточ Н.О. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Захисник Старовойтова О.Е. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржену постанову без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Положення ст. 487 Митного кодексу України (далі МК України) передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Представник митниці у свій апеляційній скарзі не погодилася з висновком суду про те, що датою виявлення правопорушення є 26 грудня 2022 року, коли Державна митна служба України отримала лист від митних органів Республіки Польща, та вважала датою виявлення правопорушення 11 лютого 2023 року, коли був складений протокол.

Апеляційний суд вважає такі доводи представника митниці необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів справи убачається, що листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023 №26/26-04/7.10/139 (вх. ОМ №1898/4 від 30.01.2023) Одеську митницю повідомлено про отримання відповіді від митних органів Республіки Польща від 28.12.2022 №0201-IGM.541.388.2022.4.JС (вхід, Держмитслужби від 26.12.2022 №26779/11), у якій зазначено, що відповідно ст. 79, пт. 1 Закону Республіки Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняття обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника.

Відповідно до листа Державної митної служби України до Одеської митниці «Щодо розрахунку митних платежів», митний орган зазначає, що «....з урахуванням отриманої відповіді митних органів Республіки Польща (Лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 07.10.2022р. №26/26-04/7.10/1589 (вх. Одеської митниці від 07.10.2022 №19350/4).

Однак, у самому протоколі митний орган зазначає про те, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності став Лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 27.01.2023р. № 26/26-04/7.10/139 (вх. ОМ № 1898/4 від 30.01.2023р.), яким Одеську митницю повідомлено про отримання відповіді від митних органів Республіки Польща від 28.12.2022Р. № 0201-IGМ.541.388.2022.4.JС (а с. 3, а с. 25).

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що не може бути належним та допустимим доказом Лист митних органів Республіки Польща (а.c. 25, 26), адже з тексту зазначеного листа не можливо встановити, що мова йде саме про транспортний засіб ОСОБА_1 , а в матеріалах справи відсутній сам запит, який був надісланий митним органом України, що унеможливлює ідентифікацію транспортного засобу, про який йде мова у відповіді.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав, що дата виявлення правопорушення митним органом є 07.10.2022 року, як зазначено у листі на а.с. 27, а відтак, строк накладання адміністративного стягнення минув 07.04.2023р., оскільки до суду митний орган звернувся 25.05.2023р.

Також суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що в якості доказу до матеріалів справи митним органом доданий лист від митних органів Республіки Польща від 28.12.2022р. № 0201-IGM.541.388.2022.4JC. (а.с. 25, 26)

Зазначений лист викладений російською мовою, при цьому не зрозуміло, чи російською мовою він був складений митними органами Республіки Польща, чи він перекладений з польської мови на російську.

Між тим, порядок визнання документів, які видані органами іноземних держав встановлений ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», де, зокрема, зазначено, що «Документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що до матеріалів справи не доданий доказ законної легалізації офіційного документа, що робить цей доказ неналежним та недопустимим у розумінні діючого законодавства України.

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі представник Одеської митниці Анточ Н.О. стверджувала про те, в діях громадянина ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України, а тому він підлягає притягненню до відповідальності.

В свою чергу, дослідивши оскаржену постанову суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах справи доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та закрив провадження у справі про порушення митних правил.

Апеляційний суд зазначає, що відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ст.485 МК, законом передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Так, суд першої інстанції встановив, що, відповідно до протоколу убачається, «... Транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT» (кузов № НОМЕР_4 ) не було знято його власником з обліку в місті останньої реєстрації транспортного засобу...».

В якості підстави для переміщення через митний кордон України транспортного засобу, до Одеської митниці були надані відповідні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України, сертифікат відповідності, інформаційна довідка Бюро досудових експертиз Бюро досудових експертиз «САНТОДОР», Договір купівлі-продажу та документ про зняття з обліку транспортного засобу.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції який врахував, що самостійно на території Республіки Польща ОСОБА_4 не мав можливості зняти з реєстраційного обліку транспортний засіб, це мав зробити продавець, який і надав ОСОБА_1 документ про зняття з обліку транспортного засобу. Підстав для сумніву щодо правдивості даного документу у ОСОБА_5 , так само, як і Одеської митниці під час проведення митного оформлення не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 не були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, оскільки останній надав митному органу документи про придбання транспортного засобу із зазначенням його вартості, сплатив визначені митним органом платежі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являється собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що постягаються на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 485 Митного кодексу України передбачено відповідальність за заявлення митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/ або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Крім того, закріплення законодавцем у диспозиції статті 485 МК України спеціальної протиправної мети у формі звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено лише та виключно з прямим умислом. Тільки за наявності умислу особа може бажати досягнути певного результату.

Щодо необхідності доведеності наявності саме прямого умислу в особи при встановлення складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України наголосив і Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду, у постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести наявну в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та наявність прямого умислу, а саме, що особа повинна усвідомлювати протиправність своїх дій і бажати (для досягнення поставленої мети) настання певних наслідків. Вказане має бути доведене відповідачем в силу статті 77 КАС України.

КАС ВС у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №640/5082/17 вказав, якщо судами не встановлено подання позивачем неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а декларування товару здійснювалось на основі наявних товаросупровідних документів та його технічного опису, то у митного органу не було підстав визнавати дії позивача такими, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що являє собою об`єктивну сторону передбаченого статтею 485 МК України правопорушення.

Аналогічна правова позиція КАС ВС викладена у постанові від 22 травня 2018 року (справа № 463/6189/15-а), з яких вбачається, якщо особою не вчинено дій, спрямованих на приховування дійсних відомостей про товар, то склад правопорушення, передбаченого статті 485 МК України, відсутній.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина особи має бути прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, митним органом при складанні протоколу не доведена наявність умислу у діях ОСОБА_1 , що виключає можливість притягнення його до відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, на підставі яких можна зробити категоричний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Під час апеляційного розгляду представник митниці не навела належних мотивів, які б підтверджували суб`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення, наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та події адміністративного правопорушення, що є підставами для закриття провадження у справі, а тому визнає апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Анточ Н.О. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись статями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 485, 522, 529, 530 МК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби Анточ Н.О. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2023 року, якою було закрито провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 МК України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко