Справа № 339/233/24 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2024 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,
03 червня 2024 року о 12:37 год. ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.5 ПДР України, по вул. Грушевського в м.Болехів Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом Volkswagen Gold д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановленому порядку закону за допомогою приладу Драгер 6820 та проходження такого огляду у медичному закладі водій відмовився.
Вказані дії кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказавши, що в той день він керував автомобілемVolkswagen Gold , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, в результаті чого його наздоганяли поліцейські та склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 5 КУпАП. Штраф він сплатив. Приїхав він до себе на базу, працівники поліції почали пропонувати йому продути алкотестер, але він наполягав на взятті крові в медичному закладі, так як алкоголь не вживав. Працівники поліції йому в цьому відмовили та склали протокол.
Захисник Воробець Р.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме посилається на те, що працівниками поліції не було належним чином забезпечено огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у спосіб передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а саме шляхом відібрання у ОСОБА_1 іншого біологічного середовища ніж видихуване повітря, зокрема сечі або крові для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто діяли всупереч вказаній Інструкції. Відмова працівників поліції від забезпечення ОСОБА_1 проходження огляду шляхом відібрання крові або сечі вмотивована не була (а.с.40-42).
З метою перевірки вказаних обставин в судове засідання також були викликані працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для дачі пояснень. Однак, в судове засідання вказані працівники поліції повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова, особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 285 цього Кодексу.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Воробець Р.М., суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, при викладені в протоколі обставинах, є доведеним.
Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію, працівники поліції можуть зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 ПДР України, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 585766 від 03 червня 2024 року, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом по справі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія на виявлення стану алкогольного сп`яніння, довідкою про отримання посвідчення водія, копією постанови серії ЕНА № 2305291 від 13 червня 2024 року; листом від 12 червня 2024 року; декларацією про відповідність; свідоцтвом про повірку газоаналізітора Alkotest 6820, диском із відеодоказами,які містяться в матеріалах провадження.
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис з нагрудних відеокамер інспектора патрульної поліції, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, як відбувалися події тоді проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Переглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення та автомобільного реєстратора, встановлено керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Gold д.н.з. НОМЕР_1 . Водій був зупинений працівниками поліції у зв`язку із виявленими порушеннями вимог ПДР України (керування транспортним засобом без ременя безпеки). Під час спілкування з водієм працівником поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (чути запах алкоголю з порожнини рота) і запропоновано останньому пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820». На неодноразову пропозиції працівників поліції пройти огляд для визначення алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від такого проходження, відповівши: "Не буду". Після телефонної розмови повідомив, що бажає здати на аналіз кров в медичному закладі, на що працівником поліції було роз"яснано порядок проходження огляду на стан сп"яніння в медичному закладі. Окрім того, водій ОСОБА_1 постійно ходив по території бази, на якій його було зупинено, уникав розмови з працівниками поліції, чіткої відповіді на запитання не надавав, тому працівниками поліції було розцінено поведінку водія, як ухилення від проходження тесту на місці зупинки та відмову проїхати в медичний заклад.
В результаті чого працівник поліції повідомив, що дані дії ОСОБА_1 розцінює як відмову від проходження тесту на місці зупинки та відмову проїхати в медичний заклад, роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП, повідомлено про складання стосовно нього протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП та постанови за ст.121 ч.5 КУпАП. Копію постанови та протоколу не отримав, оскільки самовільно залишив місце зупинки транспортного засобу.
Дані оглянутих відеофайлів в сукупності з дослідженими матеріалами провадження свідчать, що ОСОБА_1 був забезпечений реальною можливістю скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх інтересів, зокрема прийняти рішення щодо згоди/відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці з використанням технічних засобів - приладу Drager 6820, так і в медичному закладі; скористатись правом на правову допомогу; ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого обвинувачення та дій працівників поліції; отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення, тощо.
Оскільки, працівниками патрульної поліції здійснювалось безперервне фіксування процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на нагрудні камери, підстав для залучення свідків не було.
Відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, а відтак є належним та допустимим доказом факту відмови ОСОБА_1 , який керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі та повністю доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд звертає увагу на те, що вищевказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, дозволяють встановити психологічне ставлення правопорушника до вчиненого правопорушення та інші обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.
Також, за змістом ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
Вказане правопорушення є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі.
Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції водій відмовився.
Суд вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820» та в медичному закладі.
Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленими законом способами, будь які сумніви їх достовірності відсутні.
Доводи захисника про те, що працівниками поліції не було належним чином забезпечено огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, а саме шляхом відібрання у ОСОБА_1 іншого біологічного середовища ніж видихуване повітря, зокрема сечі або крові для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння вважає безпідставними, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу наполягав їхати до медичного закладусаме для відібрання крові, проте Інструкцією не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому, враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.
Крім того, відповідно до вимог п.13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Суд зазначає, що працівниками поліції правомірно було роз`яснено процедуру проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, яке є суспільно небезпечним, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про необхідність притягнення порушника до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» відповідно до яких судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд
п о с т а н о в и в :
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження,такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 34 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Постанова може бути оскаржена в 10-ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________20_ р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________20_ р.