Дата документу 01.11.2024
Справа № 334/7160/24
Провадження № 3/334/3082/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в:

24 серпня 2024 року о 18 год. 15 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по перехрестю вул. Сергія Синенка (Кремлівська) - вул. Іванівська в м. Запоріжжя, керуючи автомобілем Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався, у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, він же 24 серпня 2024 року о 18 год. 15 хв., рухаючись по вул. Сергія Синенка (Кремлівська) поряд з буд. №17 в м. Запоріжжя, керуючи автомобілем Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , після цього місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 (а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Він же 24 серпня 2024 року о 18 год. 00 хв., рухаючись по вул. Сергія Синенка (Кремлівська) поряд з буд. №17 в м. Запоріжжя, керував автомобілем Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом водій був відсторонений, про повторність попереджено.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

В судовому засіданні адвокат Рощин В.С. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Сапожнікова О.В. та потерпіла ОСОБА_2 просили притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП.

Крім цього в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24 серпня 2024 року вона керувала автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухалась по вул. Сергія Синенка в м. Запоріжжя у напрямку вул. Піщаної, біля парку ЗТЗ увімкнувши лівий покажчик повороту, переконалась у безпеці маневру та хотіла здійснити поворот ліворуч. В цей момент у дзеркало заднього огляду побачила білий позашляховик і відчула сильний удар в задню частину свого автомобіля, від удару її автомобіль відкинуло на протилежний бік автодороги метрів на 20 розвернувши автомобіль перпендикулярно смузі по котрій вона їхала, а білий позашляховик на великій швидкості залишив місце ДТП. До неї ОСОБА_1 не підходив і не пропонував будь якої допомоги як матеріальної так і моральної.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 24 серпня 2024 року приблизно о 18.00 годині знаходячись на вул. Сергія Синенка біля буд. №17 в м. Запоріжжя побачив автомобіль ДЕУ, сірого кольору. Даний автомобіль рухався в бік церкви з увімкненим покажчиком лівого повороту на перехресті з вул. Іванівського автомобіль призупинився для маневру в цей час автомобіль Mitsubishi, білого кольору, який рухався в попутному напрямку пішов на обгін та вдарив автомобіль ДЕУ у задню частину, після цього автомобіль Mitsubishi не зупиняючись поїхав з місця ДТП за кермом автомобіля був чоловік. Трохи пізніше цього чоловіка затримали працівники поліції та привезли його на місце ДТП у чоловіка були ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння, поводив він себе неадекватно.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 24 серпня 2024 року десь у вечорі вийшла з магазину зробила декілька кроків та почула дуже сильний удар. Повернувшись побачила автомобіль сірого кольору, який заїжджає на газон і поруч проїжджає автомобіль білого кольору за кермом якого був чоловік. Як вона зрозуміла сталось ДТП, вона підійшла до сірого автомобіля з якого вийшла жінка перебуваючи у шокованому стані. Білий автомобіль не зупинився та поїхав далі.

Відповідно до ст.124 КУпАП, правопорушенням вважається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, вислухавши адвокатів Рощина В.С., Сапожнікову О.В., пояснення потерпілої ОСОБА_2 , а також пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи приходить до висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом серії ААД №986520 від 24 серпня 2024 року складеним інспектором поліції та додатками до нього, протоколом серії ЕПР1 №117176 від 24 серпня 2024 року, складеним інспектором поліції та додатками до нього.

Крім цього відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №512506 від 24 серпня 2024 року, складений саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Вина ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, також підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2024 року результати огляду повна відмова ОСОБА_1 ;

рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Запорізькій області капрала поліції Мулюкіна В.;

відеозаписом правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , після вчинення ДТП, залишив місце правопорушення, пізніше був затриманий працівниками поліції та був доставлений на місце ДТП. Під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 йому було повідомлено, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано прослідувати до медичного закладу для огляду. Однак останній почав затягувати час, казав, що нікуди з ними не поїде. Працівниками поліції неодноразово було роз`яснено порядок проходження медичного огляду на стан сп`яніння однак ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №512506 від 24 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівника поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди за його участі, а також намагання останнього після ДТП залишити місце пригоди.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Докази на які посилалась сторона захисту суд до уваги не приймає та визнає їх не належними та не допустимими з огляду на наступне.

Письмові пояснення ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, повністю спростовуються допитаними в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які чітко зазначили, що за кермом автомобіля Mitsubishi L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився чоловік, а ні жінка, посилання ОСОБА_5 , що вони добровільно повернулись на місце, спростовується відеозаписом, яке було безпосередньо відтворене в судовому засіданні з якого вбачається, що ОСОБА_1 на місце ДТП доставили працівники поліції. Крім цього потерпіла зазначала, що до неї ні хто не підходив і не пропонував будь якої допомоги матеріальної чи моральної.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

У відповідності до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями: 124, 122-4, ч.1 ст.130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Д.О.Ісаков