Справа № 162/690/24 Провадження №33/802/757/24 Головуючий у 1 інстанції:Цибень О. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Білоуса І.Л., прокурора Бурка О.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пасевича О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Так, ОСОБА_1 , будучи заступником начальника Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, при припиненні діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування несвоєчасно, 01 лютого 2024 року, подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01 січня 2023 року до 21 січня 2023 року.

У зв`язку із вказаним, ОСОБА_1 ставиться порушення ним вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій поклиикаючись на її невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, просить її скасувати, провадження у даній справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що на момент припинення ним діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, діяла редакція ЗУ «Про запобігання корупції» від 01 січня 2023 року ч. 2 ст. 45 якої передбачає, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в», «г» п. 2 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями без визначення термінів подання декларації, тому вважає, що відсутність законодавчо визначеного терміну подачі декларації, у разі припинення діяльності, унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно нього складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, а тому він є неналежним та недопустимим доказом у даній справі. Водночас, не погоджується із вказівкою суду про те, що день складання протоколу є днем виявлення уповноваженою на це особою правопорушення. Також порушує питання про поновлення строку звернення із апеляційною скаргою на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року з підстав його пропуску з поважних причин.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурор Волинської обласної прокуратури Бурко О.М. просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду від 10 жовтня 2024 року відмовити, а вказану постанову судді залишити без зміни.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені ОСОБА_1 причини пропуску такого строку достатньо аргументованими, а клопотання підставним.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пасевича О.П. які, кожен окремо, скаргу із наведених у ній підстав підтримали, прокурора, який просив її відхилити, а оскаржену постанову суду першої інстанції залишити без зміни, доходжу висновку, що апеляційна скарга є частково підставною.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону, судом першої інстанції було дотримано.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом установлено, що відповідно до копії наказу №130 о/с від 30 квітня .2021 року ОСОБА_1 було призначено заступником начальника Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Згідно з копією наказу №47 о/с від 30 січня 2023 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 31 січня 2023 року.

Вимогами абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції Закону № 3384-IX від 20 вересня 2023 року), яка діяла на момент вчинення даного правопорушення установлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

У зв`язку з чим, НАЗК відповідно до роз`яснень від 07 березня 2022 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)» які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03 березня 2022 року № 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.

Законом України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» було внесено зміни до п. 2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно із вимогами ст. 47 згаданого Закону, подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством у визначеному ним порядку.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

За таких обставин, висновки судді про те, що заступник начальника Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Невірець С.М. був зобов`язаний до 00 год 00 хв 01 лютого 2024 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільненні» є правильними, узгоджуються із вищенаведеними положеннями чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини у даній сфері та водночас вказують на помилковість доводів ОСОБА_1 про необхідність застосування, у цьому конкретному випадку, приписів ч. 2 ст. 45 даного Закону (у редакції від 01 січня 2023 року), яка діяла до моменту вчинення ним даного правопорушення, а тому у відповідності до правил дії закону у часі, застосуванню не підлягає.

Моніторингом «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та не заперечується самим ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) він подав несвоєчасно, а саме: 01 лютого 2024 року о 18 год 03 хв 59 сек.

Обставин, які б перешкоджали йому подати декларацію, в установлений законом строк, суб`єктом декларування не наведено, а відповідно, не установлено і судом. Тоді як ОСОБА_1 належним чином був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», витягами із положень даного Закону, у тому числі, щодо обов`язку по виконанню вимог ст. ст. 45-46, а також із змістом положень ст. 172-6 КУпАП, а 31 січня 2023 року з рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відтак, висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю зібраних у передбаченому законом порядку, належно досліджених і оцінених судом доказів.

Згідно із ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , серед іншого, вказує про недопустимість протоколу стосовно нього як доказу через його невідповідність вищенаведеним положенням КУпАП.

Проте, такі його доводи є безпідставними, адже складанню протоколу передує отримання відповідного та достатнього обсягу інформації для притягнення особи до відповідальності за вчинення порушення, пов`язаного з корупцією, а також у обов`язковому порядку вимагається присутність особи, яка його вчинила, для вручення їй одного із його примірників під розписку.

Тому, датою відліку, визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП строку для складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, не може вважатись день отримання останньої відповіді на запити щодо збору інформації стосовно особи, як помилкового вважає ОСОБА_1 .

Однак, попри відсутність доводів скарги з цих підстав, апеляційним судом убачається, у зазначеному випадку, застосування судом заходів примусу (адміністративного стягнення у виді штрафу), поза межами строку, визначеного ч. 4 ст. 38 КУпАП.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відтак, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

У складених стосовно ОСОБА_1 протоколах про адміністративне правопорушення уповноваженою особою зазначено, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано докази, проаналізовано фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформляється протоколом про адміністративне правопорушення. Тому, днем виявлення правопорушення, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічне твердження міститься і в оскаржуваній постанові судді першої інстанції.

Однак, із таким твердженням погодитись не можна, оскільки чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі, з моментом, коли особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожним факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення - це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. У той час, як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони визначені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи убачається, що ГУНП у Волинській області 16 лютого 2024 року, на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції, було скеровано інформацію про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме при звільненні, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 19).

Така інформація є свідченням того, що органу Національної поліції, факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був відомий, починаючи з 16 лютого 2024 року, а обставини, викладені у даному листі, ідентичні тим, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією стосовно нього.

Ключовим фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення, є момент його виявлення, а збирання доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не відтерміновує початок цього строку. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП також не передбачено.

Тому, доходжу висновку, що 16 лютого 2024 року, і є моментом виявлення даного правопорушення, у цьому конкретному випадку.

Після початку здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Важливою складовою діяльності спеціально уповноважених суб`єктів, які в межах своєї компетенції безпосередньо здійснюють заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень є її своєчасність і повнота.

З огляду на встановлені факти, вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу, є помилковим.

Проаналізувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 надійшов на розгляд до Любешівського районного суду за чотири дні до закінчення строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 4 ст. 38 КУпАП який, на момент розгляду справи у суді 10 жовтня 2024 року сплив, у зв`язку із чим, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Любешівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року.

Подану ним апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову судді в частині накладення стягнення скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: