Справа №522/4356/24
Провадження№3/522/2792/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

22 травня 2024 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., секретаря Перебендюка Д.К., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Бозаджі Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

29.02.2024 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 85 керував транспортним засобом електросамокатом Jet Деу Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810, 0521, результат - 0,57 % проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №851670 від 01.03.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, який підписав правопорушник.

ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що 29.02.2024 він зустрівся зі своїми друзями в пабі, де він вжив пиво. Вони розійшлися о 23 годині та він тривалий час не міг викликати таксі. З метою не порушення комендантської години, був вимушений скористатися електросамокатом. Коли він рухався по велодоріжці по вул. Канатній він був зупинений працівниками патрульної поліції через відсутність світловідбиваючих знаків. В подальшому йому запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Результат показав наявність алкоголю в крові - 0,57 проміле. Після цього на нього був складений протокол та його відвезли додому.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бозаджі Ю.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження на підставі п.4 ст.247 КУпАП мотивуючи тим, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП в стані крайньої необхідності. Крім того, просить врахувати факт визнання ОСОБА_2 своєї вини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що в діях правопорушника наявні ознаки та склад вказаного правопорушення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що керування транспортним засобом визнається, незалежно від відстані (дистанції) яку проїхав транспортний засіб, місця та мети руху.

Дії ОСОБА_2 в частині порушення п.2.9а ПДР України свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини правопорушення та вина правопорушника підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом серії ААД №851670 від 01.03.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний, 0,57 % проміле, диском із записами з боді-камер працівників патрульної поліції та іншими матеріалами.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу без з позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно Довідки інформаційного порталу Національної поліції, станом на 01.03.2024 ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та відповідно не набував такого права, а тому в розумінні положень ДРУ не є водієм. Для такої категорії правопорушників (інші особи) санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення лише у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення в стані крайньої необхідності суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються із встановленими судом обставинами.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Водночас сторона захисту не надала доказів існування небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління.

Керуючись ст.ст.130, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 гривень в дохід держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: