ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/6964/24 Головуючий суддя І інстанції Пруднікова О. В.
Провадження № 33/818/1634/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника Шматько Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Шматько Т.М. на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Постановою встановлено, що водій 03.09.2024 о 00 год 05 хв у м. Дергачі, по вул. Соснова, буд. 52, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Shogun р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з електроопорою АТ "Укртелеком". Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та було пошкоджено електроопору, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху.

Крім того, 03.09.2024 біля 12 год 30 хв у м. Дергачі, по вул. Соснова, буд. 52, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Shogun р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкогольного з порожнини рота, невиразна мова, хитка хода. Від проходження медичного огляду на місці зупинки та в установленому законом порядку відмовився, зафіксовано на бодікамеру 11, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Не погодившись з судовим рішенням захисником ОСОБА_2 на постанову суду першої інстанції було подано апеляційну скаргу.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного розгляду справи та порушив вимоги норм матеріального та процесуального права, а також ухвалив судове рішення на припущеннях, що, на думку захисника, є підставою для закриття провадження у справі. Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що працівниками поліції не повідомили водію про причини зупинки його транспортного засобу, а матеріали справи взагалі не містять відомостей щодо підстав зупинки ОСОБА_1 . Крім того, апелянт вважає, що працівниками поліції не було вжито заходів щодо відсторонення особи від керування транспортними засобами.

Крім того, ОСОБА_2 просила поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді суду першої інстанції, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав, апелянтом є захисник, яка отримала доступ до матеріалів справи в електронному вигляді 01.11.2024 року, а тому строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відомостями матеріалів справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника.

Належить зазначити, що сторона захисту оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу захисника належить розглядати в лише в цих межах.

В судовому засіданні захисник Шматько Т.М. повідомила, що ОСОБА_1 відомо про місце день та час розгляду цієї апеляційної скарги та про можливість її розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку із узгодженістю стратегії захисту. За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу захисника за відсутністю належно повідомленого ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду адвокат підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити. В обґрунтування поданої апеляційної скарги надала аналогічні, зазначеним в апеляційній скарзі, пояснення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга адвоката Шматько Т.М. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених п. 2.5, а саме: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій відмовився.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наявними у справі відомостями, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№122236 від 03.09.2024 року, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 , 03.09.2024 біля 12 год 30 хв у м. Дергачі, по вул. Соснова, буд. 52, транспортним засобом Mitsubishi Shogun р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкогольного з порожнини рота, невиразна мова, хитка хода. Від проходження медичного огляду на місці зупинки та в установленому законом порядку відмовився, зафіксовано на бодікамеру 11, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№122236 від 03.09.2024 року, у відповідних графах зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась надавати пояснення по суті правопорушення, а також про ознайомлення із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно до відомостей довідки інспектора СВГ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Д. Гаврющенко ОСОБА_1 отримав посвідчення водія категорій В, С, НОМЕР_2 , яке діє з 04.10.2023 року по 04.10.2053 рік (а.с.6, ), а тому не виконання правил дорожнього руху особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в частині дотримання обов`язків водія є свідомими та умисними діями ОСОБА_3 .

Відомостями акту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів встановлено, що ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився (а.с. 3).

Відомостями направлення на огляд особи з метою виявлення стану сп`яніння встановлено, що огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку із відмовою водія (а.с. 4).

Постановою у справі від 24.09.2024 року встановлено, що водій 03.09.2024 о 00 год 05 хв у м. Дергачі, по вул. Соснова, буд. 52, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Shogun р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з електроопорою АТ "Укртелеком". Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та було пошкоджено електроопору, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху про що складено протоколЕПР 1 №122230 від 03.09.2024.

Відомостями письмової заяви ОСОБА_1 наданого суду першої інстанції 24.09.2024 встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності визнав свою провину у повному обсязі зокрема і за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 15).

З відомостей відеозапису фіксації обставин правопорушення, доданого до протоколу ЕПР1 № 122236 вбачається, що ОСОБА_1 фактично визнав, що керував транспортним засобом, який був позаду нього та на якому він скоїв ДТП, а також показав працівнику поліції місце зіткнення на бетонній опорі з якою контактував його автомобіль. Поліцейським у водія були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Від виконання цієї законної вимоги поліцейського ОСОБА_1 відмовився. Крім того, водій повідомив працівників поліції, що вживав алкоголь в кількості двох бокалів пива. ОСОБА_1 було роз`яснено зміст його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпАП). Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останній звертався до суду в порядку, передбаченому ст. 5, 20, 286 КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними дій та складання матеріалів про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння. Матеріали справи не містять відповідних відомостей що обумовлюють невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів в цій частині.

Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у неспростованих відомостях протоколу про адміністративне правопорушення, доданих до нього доказах та інших відомостях, наявних у матеріалах справи.

Разом з цим суд апеляційної інстанції вважає належним зазначити, що приписи статей 130 та 266 КУпАП в їх невід`ємному взаємозв`язку встановлюють відповідальність за відмову від проходження огляду, яка настає у випадку відмови водія від будь-якого, визначеного законом порядку, та запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням проведення його порядку. Відомостей про порушення проведення порядку огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять. Не надано таких відомостей і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у її релевантному зв`язку із нормами Закону чинними на момент вчинення правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків або зафіксованому технічними пристроями відеозапису, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Приписами абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду в їх релевантному зв`язку із вимогами ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення, встановлено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови водія транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. А тому, у працівників поліції виникають законні підстави для складання матеріалів про адміністративну відповідальність з моменту фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку встановленому законом незалежно від причин надання водієм такої відмови.

За таких обставин, враховуючи зміст пункту 2.5 Правил дорожнього руху, необхідно вважати, що водій, стосовно якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, саме зобов`язаний пройти огляд у встановленому законом порядку. Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство кваліфікує як окреме правопорушення з правовими наслідками, як для перебування його у стані сп`яніння. Таке належить вважати цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку, водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і як наслідок уникати юридичної відповідальності.

Отже, наявність неспростованих відомостей протоколу та долучених до нього доказів, поза розумним сумнівом, дають підстави вважати сторонньому спостерігачу, що саме ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського про проведення огляду водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції протиправно є безпідставними та спростовуються відомостями відеозапису, а також постановою суду від 24.09.2024 року якою встановлено, що 03.09.2024 о 00 год 05 хв у м. Дергачі, по вул. Соснова, буд. 52, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Shogun р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з електроопорою АТ "Укртелеком". Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, та було пошкоджено електроопору, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху про що складено протоколЕПР 1 №122230 від 03.09.2024. В цій частині постанова суду від 24.09.2024 року стороною захисту не оскаржувалась. Крім того відповідно до відомостей власноручної заяви від 24.09.2024 року ОСОБА_1 визнав свою провину за вчинені ним правопорушення відповідальність за які передбачена ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справ яких об`єднані в одне провадження.

За таких обставин доводи в апеляційної скарги в цій частині належить визнати необґрунтованими та вважати їх обраним способом захисту ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не застосовано заходів забезпечення провадження та не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобу, яке захисник вважає порушенням проведення визначеної правової процедури є суб`єктивними, оскільки не відсторонення водія від керування транспортним засобом не спростовує вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим належить зазначити, що з відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час проведення його огляду на стан сп`яніння перебував поза межами свого автомобілю, який був припаркований на узбіччі, а тому не створював загрози безпеці дорожнього руху, а також жодним чином не перешкоджав проведенню визначеної законом правової процедури, а саме: його огляду на стан сп`яніння.

Таким чином доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Шматько Т.М. про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити, поновивши їй строк апеляційного оскарження постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Шматько Т.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков