ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2537/24 Справа № 204/7805/24 Суддя у 1-й інстанції - Василенко В. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання адвоката Павловського Євгенія Георгійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Лавринович О.В.,

потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

При обставинах встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 визнано винним за те, що 12 липня 2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Робоча, буд. 67, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Getz н.з НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого трапилось зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Tiguan н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Павловський Є.Г. подав клопотання в якому порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив визнати причини пропуску строку поважними.

В судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат Павловський Є.Г. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та наполягали на його задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат Лавринович О.В. заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши надані матеріали адміністративної справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений про час та місце розгляду справи у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська 14 серпня 2024 року о 10-00 годині (а.с. 1), про що свідчить його особистий підпис.

Крім того, в матеріалах справи наявна судова повістка про виклик ОСОБА_1 на 21 серпня 2024 року о 10-30 годині. Однак останній у зазначений час до суду не з`явився.

Розгляд справи було відкладено на 10-30 годину 04 вересня 2024 року, про що було повідомлено ОСОБА_1 смс-повідмленням (а.с. 9).

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , у судові засідання 14 серпня 2024 року, 21 серпня 2024 року та 04 вересня 2024 року до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Відкладення розгляду адміністративної справи не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах визначених строків, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 безумовно був обізнаний про розгляд судом складеного відносно нього адміністративного матеріалу, однак жодного разу до суду не з`явився, не скористався правом брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спрямовані на ухилення від відповідальності внаслідок спливу строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

З апеляційною скаргою адвокат Павловський Є.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся через суд першої інстанції 07 жовтня 2024 року, тобто після спливу 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови суду з моменту її проголошення, а також отримання копії оскарженої постанови.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Апеляційний суд наголошує, що положеннями КУпАП не передбачено те, що початок строку на апеляційне оскарження встановлюється днем отримання копії постанови суду або через юридичну необізнаність, за умови, що учасники процесу знали про розгляд справи і мали можливість з`явитись до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Апеляційний суд наголошує, що адвокатом Павловським Є.Г., ані у клопотанні, ані у судовому засіданні взагалі не наведено причин, які б унеможливлювали своєчасно скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк.

На підставі викладеного, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, та повернути останньому апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження з неповажних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Павловського Євгенія Георгійовича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Павловського Євгенія Георгійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала адвокату Павловському Є.Г.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко