П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ст. 124, ч.5 ст.126 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2024 року близько 01.34год. водій ОСОБА_1 на автодорозі Р-15 у с.Тудорковичі, Червоноградського району, в порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6820 тест №01059 з результатом 2,47 % проміле.

Орім того, 04.03.2024 року о 01.34год. на автодорозі Р-15 у с.Тудорковичі, Червоноградського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху здійснив зіткнення з металевим шлахбаумом. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Разом з цим, 04.03.2024 року водій ОСОБА_1 на автодорозі Р-15 у с.Тудорковичі, Червоноградського району, керував автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами Нововолинським міським судом від 25.10.2023р., повторно протягом року.

За даними фактами за вчинення ОСОБА_1 кількох правопорушень було складено три протоколи серії ААД №666347 за ч.2 ст.130 КУпАП, серії ААД №666349 за ст.124 КУпАП, серії ААД №666348 за ч.5 ст.126 КУпАП а тому для повного з`ясування усіх обставин справи їх слід об`єднати в одне провадження.

При об`єднанні справи слід дотримуватися вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

В судове засідання правопорушник не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N3236/03). Таким чином, зважаючи, що правопорушник сповіщений про місце і час розгляду справи, проте до суду не з`явився, не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі матеріалів.

Так, положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП. За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а такі дії останнього суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності за скоєне та суду.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 04.03.2024 року о 01.34год. на автодорозі Р-15 у с.Тудорковичі, Червоноградського району, керував автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» 6820 тест №1059 проведеного на місці зупинки ОСОБА_1 встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,47% проміле.

Також, з направлення водія транспортного засобу на огляд в КП «Сокальська МЛ» встановлено, що правопорушник відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Також, враховуючи, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008р. №1103. Частина друга вказаної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з цим, встановлення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735, яка зареєстрована МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, а також вимогами ст.266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.6 «Інструкції» огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби)

Відповідно до вказаної норми, а також п.7 «Інструкції …», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Оскільки, порушник погодився на проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тому поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №666347 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Під час складання вказаного протоколу в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив «не визнаю».

Відомості, які містяться в матеріалах справи є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях правопорушника є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбуваються саме через знехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна. З огляду на вищевказане суд зауважує, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як наслідок приводить до дорожньо-транспортних пригод, має більше вагомих причин вважатися тяжчим правопорушенням ніж керування транспортним засобом особою, яка не має такого права.

З досліджених матеріалів справи, встановлено, що водій ОСОБА_1 04.03.2024 року о 01.34год. на автодорозі Р-15 у с.Тудорковичі, Червоноградського району, керував автомобілем марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху здійснив зіткнення з металевим шлахбаумом. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 «суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Відповідальність згідно ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Дії правопорушника за ознаками ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, яка до нього додається, письмовими поясненнями та фотографіями з місця події а також визнання вини самим правопорушником під час складання протоколу.

Разом з цим, статтею 126 ч.5 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП стверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом, постановою, довідкою перевірки.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень передбачених ст. 124, ч.2 ст. 130 та ч.5 ст.126 КУпАП, його вина повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема: відомостями в протоколах про адміністративні правопорушення; результатом огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеофайлами про фіксацію порушень, рапортами, поясненнями, довідками, тощо.

Таким чином, наявними у справі доказами, які є логічними та послідовними, стверджується вина правопорушника у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність для ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність повторність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.36, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.5 ст.126 та ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) 60коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина