ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2627/24 Справа № 199/6301/24 Суддя у 1-й інстанції - МАШКІНА Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Алейниченко М.М. на постанову Амур- Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника Алейниченко М.М.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року водій ОСОБА_1 19 серпня 2024 року о 14 год. 35 хв. поблизу буд.158 по вул.Мінусинській у м.Дніпрі, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 6820, ARHK-0487, тест №2514, результат позитивний 0,29 %.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник Алейниченко М.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилалася на те, що сторона захисту не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає, що під час розгляду судом першої інстанції не повно з`ясовано всіх фактичних обставин справи, судом першої інстанції не досліджено і не надано належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду. Вказує на те, що на долученому відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав та наслідків, які настануть у разі проходження огляду чи відмови проходити огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, які працівниками поліції не були оголошені та роз`яснені.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського; роздруківкою тесту № 2514 приладу DRAGER ALCOTEST 6820, ARHK-0487, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, згідно яких ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,29 проміле, з результатом тесту якого згоден, що засвідчується його підписом; відеозаписом з бодікамер №№ 477378, 473956, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Безпідставними є твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи, зокрема відеозапису, із якого слідує, що ОСОБА_1 на запитання працівників поліції повідомив про те, що рухався на автомобілі до магазину.

Всупереч доводам захисника в апеляційній скарзі ОСОБА_1 був повідомлений про права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП України під розпис у протоколі.Крім того, будь-яких заперечень не надавав та від пояснень по суті порушення відмовився.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Алейниченко М.М. залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот