Справа № 352/2192/24
Провадження № 3/352/1055/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 18 год 17 хв, в с. Угринів по вул. Калуське Шосе керуючи автомобілем Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створила аварійну ситуацію водію Range Rover н.з. НОМЕР_2 , який рухався з лівої сторони по головній дорозі, різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на інший автомобіль. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнала та пояснила, що 11 серпня 2024 року вона рухалася на автомобілі Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 в с. Угринів. Розпочавши маневр повороту ліворуч, вона різко загальмувала, оскільки побачила автомобіль Range Rover н.з. НОМЕР_2 , що рухався з лівої сторони. Водій автомобіля Range Rover, хотів об`їхати її автомобіль і здійснив зіткнення з іншим автомобілем. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки аварійної обстановки вона не створювала.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з рахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110824 від 11 серпня 2024 року про адміністративне правопорушення;

-відеозаписом, що міститься на диску (а.с. 2), на якому відображено рух автомобіля Toyota Corolla, який здійснюючи маневр повороту ліворуч, зупинився, і в цей час автомобіль Range Rover, рухаючись з лівої сторони здійснив зіткнення з іншим автомобілем;

-схемою місця ДТП від 11 серпня 2024 року, на якій відображено місце розташування автомобілів та їх пошкодження;

-письмовим поясненням ОСОБА_2 , який зазначив, що дійсно не впорався з керуванням, але аварійну ситуацію створила водій іншого автомобіля Тойота, яка виїжджаючи з другорядної дороги, зупинилася на перехресті;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який вказав, що він рухався на автомобілі зі сторони с. Лисець, перед ним рухався автомобіль Тойота, який виїхав на головну дорогу для повороту ліворуч і зупинився. В цей час в його автомобіль виїхав автомобіль Range Rover, що намагався об`їхати автомобілі Тойота та запобігти зіткнення ним;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110832 від 11 серпня 2024 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ;

-рапортами працівників поліції.

Суддя враховує, що Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «створення аварійної ситуації».

Проте, відповідно до правового висновку , викладеного у постанові Верховного суду України від 05.11.2015 р. - у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Крім того, неналежне встановлення причинно-наслідкового зв`язку у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю двох водіїв транспортних засобів прокурор вважає підставою для перегляду оскаржуваних рішень у зв`язку із невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року, в якому визнав, що виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Це питання уже висвітлювалося Верховним Судом України при перегляді судових рішень. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).

У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

В провину ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення ставиться, те що 11 серпня 2024 року о 18 год 17 хв, в с. Угринів по вул. Калуське Шосе керуючи автомобілем Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху вона не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створила аварійну ситуацію водію Range Rover н.з. НОМЕР_2 , який рухався з лівої сторони по головній дорозі, різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на інший автомобіль.

Суддя враховує положення пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 122 ч.4 КУпАП визначено поняття аварійної обстановки чи аварійної ситуації.

Aварійна обстановка - це ситуація, при якій інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото-і відеоспостереження та іншими документами.

Згідно з поясненнями водія ОСОБА_2 , даних безпосередньо після дорожньо-транспортної події, він рухався по а/д Калуш - Івано-Франківськ в лівій крайній смузі та побачив автомобіль Тойота, який виїжджав з другорядної дороги. Намагаючись уникнути зіткнення він здійснив маневр праворуч і здійснив наїзд на автомобіль, що рухався за автомобілем Тойота. Причиною ДТП вважає зварення аварійної ситуації водієм автомобіля Тойота.

Ці покази узгоджуються й показами свідка ОСОБА_3 про те, що він рухався на автомобіль зі сторони с. Лисець, перед ним рухався автомобіль Тойота, який виїхав на головну дорогу для повороту ліворуч і зупинився. В цей час в його автомобіль виїхав автомобіль Range Rover, що намагався об`їхати автомобілі Тойота та запобігти зіткнення ним.

Такі показання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому відображено рух автомобіля Toyota Corolla, який здійснюючи маневр повороту ліворуч, зупинився, і в цей час автомобіль Range Rover, рухаючись з лівої сторони здійснив зіткнення з іншим атомобілем

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не створювала аварійної обстановки спростовується доказами, дослідженими судом в ході розгляду справи.

Водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов`язана була згідно Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Таким чином, суд констатує, що водій ОСОБА_1 в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху водій не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суд враховує, що водій ОСОБА_1 створила аварійну ситуацію та в сукупності допущені нею порушення знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді пошкодження автомобіля Range Rover н.з. НОМЕР_2 .

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху

Отже, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень слід накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК