Номер провадження: 33/813/1074/24
Номер справи місцевого суду: 947/4183/24
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря - Лупши В.В.,

захисника Мельник Н.Ю.,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Мельник Наталії Юріївни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

на постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2024 року

у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_2 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 01 січня 2024 року, приблизно о 13:53 годині почав погрожувати своїй колишній дружині ОСОБА_1 фізичною розправою через смс, поштову скриньку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Мельник Н.Ю. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне дослідження судом обставин, які необхідні для обґрунтованого та законного її вирішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Мельник Н.Ю. зазначає, що ОСОБА_2 жодних дій з вчинення насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 , не вчиняв; матеріали справи окрім пояснень потерпілої не містять належних та допустимих доказів у підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема доказів у підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_1 ; свідки вчинення правопорушення також відсутні та допитані не були; в матеріалах справи відсутні докази, що електронна адреса, на яку було надіслано повідомлення з погрозами, належить ОСОБА_1 , зі змісту повідомлення не вбачається до кого саме воно надіслано, чи є це погрозою і які наслідки воно спричинило, а також що таке повідомлення було надіслано саме ОСОБА_2 , оскільки електронна адреса, з якою це повідомлення надіслано, є офіційною адресою підприємства, на якому він працює, його комп`ютер знаходиться у вільному доступі; вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом вчинення правопорушення, оскільки його складено 22 січня 2024 року з порушенням строку, визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП, при цьому матеріали справи не містять доказів щодо ухилення ОСОБА_2 від дачі пояснень 01 січня 2024 року, що свідчить про помилковість висновків суду щодо неможливості відібрання пояснень у ОСОБА_2 .

Вказує, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і матеріали справи не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_2 . ОСОБА_1 будь-яких наслідків, а самі по собі погані стосунки між подружжям, судові спори щодо аліментів, утримання дитини, вживання брутальних висловлювань не є безспірно вчиненням домашнього насильства.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Мельник Н.Ю. підтримала доводи апеляційної скарги.

Потерпіла ОСОБА_1 доводи скарги не визнала, просила постанову суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 015013 від 22 січня 2024 року, в якому зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, протокол підписано ОСОБА_2 без зауважень (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, із яких також вбачається, що 01 січня 2024 року її колишній чоловік ОСОБА_2 надіслав їй смс та повідомлення зі своєї скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожує вбити, постійно телефонує з номеру телефону НОМЕР_1 та залякує її (а.с. 4);

- повідомленням про подію № 109923972 від 01 січня 2024 року , з якого вбачається, що ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_2 , просить прийняти міри правового характеру до колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який погрожує фізичною розправою, надсилає смс з погрозами, чим вчиняє домашнє насильство психологічного характеру (а.с. 2);

- скриншотом з листа почтової скриньки ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 , надані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що він жодних дій з вчинення насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 , не вчиняв, оскільки наведене спростовується зібраними під час складення протоколу про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами, а протилежного в ході розгляду справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Як і не спростовано ОСОБА_2 факт надіслання ним повідомлення ОСОБА_1 з електронної адреси, яку він вважає електронною адресою підприємства, де він працює, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 є керівником підприємства, ця електронна адреса є офіційною адресою підприємства, а як відправника повідомлення у ньому зазначено: « ОСОБА_3 », а тому наведене свідчить, що на ОСОБА_2 як керівника підприємства покладено обов`язок з вжиття заходів щодо забезпечення безпечного користування електронною поштою з визначенням кола осіб, які мають офіційний доступ як до електронної пошти, так і до комп`ютера ОСОБА_2 . Встановлення осіб, які в незаконний спосіб могли скористуватися цією електронною адресою, не входить до предмету доказування наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на покладення на нього як керівника підприємства відповідальності певних орбовязків, і саме він визначає, формулює, планує, здійснює і координує всі види діяльності підприємства.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом вчинення правопорушення, його складено з порушенням строку, визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП, та за відсутності доказів щодо ухилення ОСОБА_2 від дачі пояснень 01 січня 2024 року, а висновки суду щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у межах двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, відповідають матеріалам справи, з огляду на які, протокол складено уповноваженими на те особами в той же день, в який було виявлено особу правопорушника, та відібрано у нього відповідні пояснення (а.с. 1,7).

Доказів, що протокол про адміністративне правопорушення складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення особи, яка вчинила правопорушення, відсутні в матеріалах справи.

Інші доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, щодо відсутності наслідків вчинених ним дій та наявності між ним та ОСОБА_1 лише спорів щодо утримання їх спільної дитини, апеляційним судом також відхиляються, з огляду на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, орган поліції як обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визначив форму вчиненого насильства - психологічне, та в чому таке насильство виразилось, зокрема, у погрозах фізичною розправою, про що свідчить зміст електронного повідомлення, й що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 навмисно вчинялись дії психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , і такі дії викликали у потерпілої страх за своє життя, наведене свідчить про завдання ОСОБА_2 шкоди її психологічному здоров`ю.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що оскаржувану постанову суду потрібно змінити, та виключити з тексту судового рішення посилання на «смс», з огляду на те, що як було встановлено судом під час розгляду справи і про що слушно зазначено стороною захисту, в матеріалах справи відсутні докази висловлювання ОСОБА_2 . ОСОБА_1 погроз через смс у телефонному режимі.

Сама потерпіла підтвердила в суді апеляційної інстанції, що у неї відсутні докази того, що ОСОБА_2 надсилав їй СМС-повідомлення, оскільки він їх видалив, а вона не зберегла такі.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З огляду на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено в діях ОСОБА_2 наявність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, наведене не впливає на правильність висновку суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, не має підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у справі з мотивів наведених у скарзі.

Ураховуючи наведене вище, апеляційну скаргу захисника Мельника Н.Ю. в інтересах ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а постанову суду змінити в наведеній частині.

Керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Мельник Наталії Юріївни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково, виключивши з тексту судового рішення посилання на «смс».

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова