Справа № 352/1760/24
Провадження № 3/352/874/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 806780 від 13.06.2024 ОСОБА_1 13.06.2024 о 21 год 41 хв на вул. Об`їздна в м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «ВMW» н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Адвокат Голуб Г. С., який представляє інтереси ОСОБА_1 , подав до суду заяву про закриття провадження у справі, в якій вказав,що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 806780 містить у собі суперечності та не відповідає дійсним обставинам справи. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 13.06.2024 о 21 год 41 хв керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Однак, з долученої до матеріалів справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2385936 щодо ОСОБА_1 вбачається, що останній 13.06.2024 о 22 год 07 хв, керуючи транспортним засобом, не увімкнув покажчик повороту заздалегідь при зміні напрямку, що начебто стало причиною зупинки транспортного засобу. Тобто є розбіжності у часі керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також у місці вчинення ним правопорушення, а саме назві вулиці (Об`їздова чи Об`їздна). Крім того, до матеріалів справи долучено тест № 00076 від 13.06.2024, проведений на вул. Об`їзна в м. Тисмениця за допомогою приладу «Алкофор 507». Однак, у протоколі щодо ОСОБА_1 міститься посилання на інший номер тесту без зазначення дати та часу проведення. Окрім того, адвокат звернув увагу на те, що запис не вівся безперервно, не відображає всіх обставин справи, що є порушенням п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і засобів, що мають функції відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026. Просив закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 та в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає до закриття, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Установлено, що матеріалів справи долучено тест № 00076 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведений 13.06.2024 на вул. Об`їзна в м. Тисмениця за допомогою приладу «Алкофор 507», згідно якого результат тесту становить 1,47 проміле (а.с.2).

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 806780 інспектор вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Алкофор 507» з іншим номером тесту - 076. Вказана обставина ставить під сумнів результат тесту № 00076 огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Долучений до протоколу відеозапис не може вважатись належним і допустимим доказом, оскільки складається з трьох частин, що є порушенням вимог п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, відповідно до якої під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У рамках розгляду справи встановлено відсутність у працівників поліції правових підстав для зупинення 13.06.2024 в 21:41 год транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , вичерпний перелік яких передбачає ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Суддя зазначає, що з долученої до матеріалів справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2385936 щодо ОСОБА_1 вбачається, що останній порушив вимоги п. 9.2б ПДР України, що начебто стало причиною зупинки транспортного засобу, 13.06.2024 о 22 год 07 хв.

З урахуванням викладеного суддя встановила відсутність належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 13.06.2024 в 21:41 год транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ