ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 Справа №607/22819/24 Провадження №3/607/9492/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис АА №331870, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання (перебування) із постраждалою особою ОСОБА_2 на термін 10 діб. Однак, ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, чим порушив п.8 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП не з`явився, хоча про час та дату проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Так, положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкову участь особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази поважності причин неприбуття в судове засідання суду не надав, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №619067 від 15 жовтня 2024 року;

- рапортом ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області Микитіна Н. від 15 жовтня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 відносно якого винесено терміновий заборонний припис не повідомив органи Національної поліції де він перебуватиме на час його дії;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15 жовтня 2024 року, згідно яких вона повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 не залишив місце їх спільного проживання на час дії термінового заборонного припису;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15 жовтня 2024 року, згідно яких він не залишив місце проживання на час дії термінового заборонного припису;

- копією журналу №43 реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, згідно якого ОСОБА_1 не повідомив про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №331870 від 13 вересня 2024 року, який винесений стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства, терміном на 10 діб з 17 год. 00 хв. 13 вересня 2024 року по 17 год. 00 хв. 23 вересня 2024 року. Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язати залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення термінового заборонного припису, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, визнання ним своєї вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень, які стягнути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_3 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (триста сорок гривень) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін