ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/620/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Коствової Н.З,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Костової Н.З. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 25.06.2024 року о 17 год. 53 год. в м. Тернопіль, вул. О. Теліги, 3 керував транспортним засобом CITROEN BERLINGO, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ-0295 (повірка дійсна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП ТОМСНЦСНЗ ТОР категорично відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Костова Н.З., вважає, постанову суду першої інстанції такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції було порушено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме справу розглянуто без її участі та без наявності в суду належного повідомлення про дату і час розгляду справи.

Окрім цього зазначає, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 йому не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на правову допомогу адвоката, що є порушенням права на захист.

Звертає увагу, що відеозапис з автореєстратора, де зафіксовано рух автомобіля та час фіксації суперечить відеозаписам з нагрудних камер поліцейських, оскільки у цей же час автомобіль стоїть припаркований у дворі будівлі по вул. О. Теліги, 3, що робить даний доказ недостовірним та недопустимим.

Також зазначає, що з доданих відеоматеріалів не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про які зазначено у протоколі.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 29.07.2024 року, а тому у нього не було можливості подати апеляційну скаргу на дане рішення у строки визначенні законом.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Костову Н.З., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2024 р. і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про ведено без участі останнього, хоча особа, відносно складено протокол про адміністративне правопорушення належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги зі змістом постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2024 року ОСОБА_1 ознайомився 29.07.2024 року.

Апеляційна скарга на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2024 року подана адвокатом Костовою Н.З. 02.08.2024 року через засоби поштового зв`язку.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 710184 від 25 червня 2024 року, ОСОБА_1 25.06.2024 року о 17 год. 53 год. в м. Тернопіль, вул. О. Теліги, 3 керував транспортним засобом CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ-0295 (повірка дійсна до 02.11.2024) та проведення такого огляду в КНП ТОМСНЦСНЗ ТОР категорично відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, від підпису відмовився.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, на якому зафіксована причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме те, що він керував транспортним засобом, у якому задній державний номерний знак був забруднений, а передній номерний знак закріплений не у встановленому для нього місці, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2475567 від 25 червня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Оглянутим апеляційним судом відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції, підтверджується, що працівниками поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , було повідомлено водієві наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координація рухів) та запропоновано пройти на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, від проходження яких ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , як відразу після зупинки транспортного засобу, так і під час проходження огляду на стан сп`яніння не повідомляв, що не керував транспортним засобом.

Натомість, характер його поведінки після зупинки транспортного засобу «CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_1 » працівниками поліції свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд справи проводився за відсутності апелянта, то суд першої інстанції мотивовано навів підстави можливості розгляду, врахувавши ту обставину, що ОСОБА_1 не з`явився на розгляду справи, а також положення закону, які передбачають можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови її належного повідомлення.

Відсутність захисника у ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про порушення права останнього на захист, оскільки під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не вирішується питання про його адміністративну відповідальність, а є лише фіксується факт правопорушення, висновок щодо якого вправі зробити суд.

Тому, доводи апелянта про порушення його права на захист для суду є непереконливі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з автореєстратора, де зафіксовано рух автомобіля та час фіксації суперечить відеозаписам з нагрудних камер поліцейських, оскільки у цей же час автомобіль стоїть припаркований у дворі будівлі по вул. О. Теліги, 3, не спростовують висновків суду про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження сторони захисту захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, визначені в пункті 3 Інструкції апеляційний суд відхиляє, зважаючи на те, що пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто, поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Костовій Н.З. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Костової Н.З., залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя