Справа №521/3544/24
Провадження №3/521/3606/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 852443 від 24.02.2024 року вбачається, що 24.02.2024 року, о 20 годині 45 хвилин, за адресою: вул. Тираспольське шосе, 22/5, м. Одеса, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, який такому підлягає. При цьому, водій ОСОБА_1 притягувався за ч. 3 ст. 121 КУпАП протягом року, чим порушив п.п. 31.3 «б» п. 31 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Представник ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Вказав, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу марки Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки в протоколі зазначено, що особою, якій належить вказаний транспортний засіб є ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 лише керував вказаним автомобілем, тому, в обсяг його обов`язків як водія, визначених пунктами 2.1, 2.3 Правил дорожнього руху, не включено обов?язок проведення технічного контролю транспортного засобу, який належить іншій особі, а так само здійснення контролю за строками його проведення. Таким чином, ОСОБА_1 не мав обов`язку слідкувати за виконанням законодавства у сфері технічного контролю транспортного засобу, що належить іншій особі.

Крім того, як зазначив у своїх поясненнях ОСОБА_1 , автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_3 використовувався для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку. Враховуючи викладене автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_4 не належить до автомобілів, які підлягають обов?язковому технічному контролю.

Представник ОСОБА_1 також вказав, що поліцейським під час складання вказаного протоколу не виконано вимоги ст. 268, 278, 279, а саме: не роз?яснено ОСОБА_1 його права та обов?язки, не вирішено заявлені ним клопотання. Розгляд справи звівся лише до заповнення бланку постанови про адміністративне правопорушення серії ААД № 852443 та врученню її ОСОБА_1 . Разом з цим, в матеріалах справи не міститься жодних фото- та відеоматеріалів стосовно подій зазначених у протоколі, а також відсутні свідки даного правопорушення.

Суд, проаналізувавши та дослідивши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи питання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП наголошує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» визначені підстави та порядок проходження обов`язкового технічного контролю.

Так, обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Постановою КМУ від 30.01.2012 року №137 затверджено «Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу».

Згідно вищевказаного Порядку, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: - для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Однак, вказані норми не містять вимоги проводити технічний контроль легкових автомобілів, які не використовуються з метою отримання прибутку.

Відповідно до п.2.13 ПДР, до категорії «В» належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Пунктом 1 частини 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 року №137 визначено, що не підлягають проведенню обов`язкового технічного контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Положенням пп. 15 п. 2 даного Порядку визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III: автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

У п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.93 року № 340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Так, із загальновідомих джерел вбачається, що автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , є спеціалізованим вантажним фургоном, повна маса транспортного засобу становить 2800 кг, отже, відноситься до легкового спеціалізованого малотоннажного автомобілю тобто прирівнюється до легкових автомобілів категорії «В». Як встановлено в судовому засіданні, зазначений автомобіль використовується виключно в особистих потребах для індивідуальних поїздок. Враховуючи, що ОСОБА_1 використовує цей транспортний засіб виключно в особистих потребах - без мети отримання прибутку, тому обов`язковому технічному контролю він не підлягає.

Отже, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , з урахуванням технічних характеристик, відноситься до автомобілів категорії «В», то із зазначених вище нормативно-правових актів вбачається, що він не підлягає обов`язковому технічному огляду.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина четверта статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Пункт 31.3.б Правил дорожнього руху України передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

В п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30 січня 2012 року, визначено чотири категорії автомобілів, які підлягають проходженню періодичного обов`язкового технічного контролю.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 852443 від 24.02.2024 не зазначено обов`язкових ознак об`єктивного складу адміністративного правопорушення, чим передбачено проходження обов`язкового технічного контролю - перевезення пасажирів, вантажу з метою отримання прибутку, чи небезпечного вантажу, або автомобіль використовувався як таксі.

Будь-які докази того, що вказаний автомобіль використовувався ОСОБА_1 з метою отримання прибутку матеріали справи не містять. Суд при розгляді справи також приймає до уваги те, що ОСОБА_1 не є власником автомобілю Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , а постанову відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП було складено за керування іншим транспортним засобом.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та у зв`язку з чим є всі підстави для закриття провадження у справі. Суд не вбачає ознак порушення п. 31.3 б ПДР України водієм.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 121 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власникові, без складання іспитів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Тополева