Справа № 459/2595/24 Провадження № 3/459/805/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

У С Т А Н О В И В:

24.09.2024 о 03:03 год у м. Шептицькому (Червоноград) по вул. Б. Хмельницького,15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 0181, результат огляду 1,33%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

29.10.2024 на адресу суду від захисника адвоката Люшика В. К. надійшло клопотання, у якому останній просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Адвокат посилався на те, що матеріали, які містяться в справі жодним чином не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник зауважив, що на відеозаписах, долучених до протоколу відсутній запис щодо керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, момент виявлення та зупинки транспортного засобу, а також знаходження ОСОБА_1 за кермом даного транспортного засобу. Відеозапис починається з того, що поліцейський підходить до автомобіля, який стоїть з виключеним двигуном і має пошкодження переднього вітрового скла. На пропозицію поліцейського пройти тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився, але в процесі перевірки і при подальшому спілкуванні з поліцейським ОСОБА_1 неодноразово заявляв, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а тільки знаходився в салоні припаркованого автомобіля і спав. Свідки, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння у протоколі також не вказані. Крім того, самий відеозапис не є безперервним, а складається з трьох медіафайлів, що суперечить Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису. Захисник вказує, що після складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський запропонував ОСОБА_1 підписати його, але при цьому не озвучив повного тексту цього протоколу і не роз`яснив ОСОБА_1 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУПАП, не пропонував отримати копію цього протоколу, що підтверджується долученими до протоколу відеозаписами. Відтак вважає, що працівниками поліції не доведено та не задокументовано належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнав та просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. В обґрунтування вказав, що дана подія відбулась 24.09.2024 о 03 годині ночі по вул. Б. Хмельницького у м. Шептицькому. В цей день він купив автомобіль під виплату на усних домовленостях і їхав із м. Радехова у м. Шептицький (Червоноград) на день народження. а тому мав із собою в машині алкоголь. По дорозі його засліпив автомобіль, у зв`язку з чим він з`їхав у к`ювет та розбив машину. Працівників поліції він не викликав, ДТП не оформляв, самостійно витягнув машину із к`ювету і поїхав дальше. Проте, на вул. Б. Хмельницького у м. Шептицькому машина вийшла з ладу, після чого ОСОБА_1 допхав її до узбіччя, де і припаркував. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вжив алкоголь, який мав у машині та викликав друга на допомогу. Після цього сів у автомобіль та чекаючи друга, задрімав. Його розбудили працівники поліції. Додому він не пішов, оскільки машина не закривалась, а друг, до якого він зателефонував підійшов вже коли були працівники поліції. На жаль, свідків, які б могли підтвердити факт того, що він вживав алкоголь вже після зупинки відсутні. Працівникам поліції пояснював, що вживав алкоголь після зупинки, проте його доводи до уваги не були взяті. Також він суду повідомив, що працівники поліції склали відносно нього постанову за ст. 126 КУпАП із накладенням штрафу, який штраф ОСОБА_1 оплатив та не оскаржував.

Адвокат в судовому засідання просив провадження у даній справі закрити, навівши мотиви, що викладені у його письмовому клопотанні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотанням захисника про закриття провадження у справі, заслухавши доводи порушника, оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, яка затверджена спільним наказомМіністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, додані до даних адміністративних матеріалів, суддя дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення при вищевикладених обставинах доведена дослідженими доказами, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135618 від 24.09.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- результатом тестування порушника від 24.09.2024 на алкоголь на приладі «Drager Alkcotest» 6820 ARLJ-0181, результат 1,33%;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначений результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,33%, де зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився;

- направленнями водія на огляд до КП «ЦМП ЧМЛ» від 24.09.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від повторного огляду у медичному закладі відмовився. Також вказано, що за результатами огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови;

- відеозаписом події, який міститься на цифровому носії, доданому до матеріалів справи, яким підтверджується момент тестування порушника спеціальним технічним засобом на місці зупинки, де зафіксовано позитивний результат, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, взаємодоповнюючими, не викликають сумніву, належними, допустимими та, відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо клопотання захисника порушника про закриття провадження у справі суддя дійшов до висновку, що таке до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Захисник вважає неналежним та недопустимим доказом у даній справі додані відеозаписи, які містяться на диску, оскільки такі є не безперервними.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Частина 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським саме з використанням спеціальних технічних засобів.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція №1026).

Як визначено вимогами п. п. 2, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції №1026 портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як встановлено судом, дії працівників поліції відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника відхиляються.

Спростовуючи доводи захисника про небезперервність відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, судом враховується, що безперервність відеозапису залежить від технічної спроможності самої бодікамери, її ресурс не є безмежним враховуючи час несення служби працівниками поліції, а саме дванадцятигодинне або добове чергування.

Відтак, суддя вважає, що наданий відеозапис повною мірою надає можливість суду встановити фактичні обставини справи для її правильного вирішення.

Заперечення порушника та захисника щодо того, що останній не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом з місця події, оскільки на такому зафіксовано як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що керував транспортним засобом, припаркував автомобіль та вживав алкоголь. Тому працівниками поліції було запропоновано останньому пройти тест на алкогольне сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов і проба була позитивна 1,33%.

Доводи порушника, надані у судовому засіданні про те, що він вживав алкоголь вже після зупинки транспортного засобу суд не приймає до уваги та вважає такі його версією, яка спрямована на те, щоб уникнути відповідальності.

Також при ухваленні рішення суддя враховує і те, що порушник в судовому засіданні повідомляв про те, що відносно нього було складено постанову за порушення ст. 126 КУпАП, якою накладено на нього штраф, який він сплатив та не оскаржував. Суддя вважає, що згода порушника з такою постановою підтверджує факт керування ним транспортним засобом.

Отже, незважаючи на те, що факт керування не підтверджений одним із відеозаписів, долучених до протоколу, суддя дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться іншими доказами, вказаними вище.

Заперечуючи проти протоколу захисник порушника звертав увагу суду на те, що йому не роз`яснено права та обов`язки. Проте, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проставляння свого підпису у відповідній графі протоколу, що не підтверджує факт того, що такі права йому не роз`яснювалися.

Отже, доводи захисника про недопустимість доказів не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку, визначеному законом і вони не викликають сумнівів у їх достовірності та судом надано їм належну і обґрунтовану правову оцінку.

Інші доводи захисника не є безумовною підставою для визнання неналежними і недопустимими доказів та закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина встановлена повністю.

Також при постановленні рішення суд враховує висновки, викладені у постанові ККС ВС від 4 вересня 2023 у справі №702/301/20, про те, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Відтак, незважаючи на те, що у матеріалах справи наявна довідка про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, суддя приходить до висновку, що відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст. ст. 33, 130, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя: М. В. Мельникович