Справа № 352/1061/24
Провадження № 3/352/573/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585083 від 20.03.2024 ОСОБА_1 20.03.2024 о 21 год 15 хв на вул. Липова в с. Загвіздя Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «AUDI A6» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав своєї вини в інкримінованому правопорушенні та пояснив, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності. 20.03.2024 він дійсно керував транспортним засобом на вул. Липова в с. Загвіздя Івано-Франківського району Івано-Франківської області, при цьому був тверезий, у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Інспектори поліції безпричинно без будь-яких пояснень зупинили його автомобіль та звинуватили у керуванні автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Просив врахувати те, що в матеріалах справи не міститься повна відеофіксація події, відеозапис, який міститься в матеріалах справи та складається з двох файлів, є неналежним доказом, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи. Насправді працівники поліції його автомобіль зупиняли двічі, однак, відеозапис першої зупинки до матеріалів справи не долучений. Після першої зупинки йому роз`яснили, що відносно нього буде складений протокол за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та запевнили, що відповідальності не буде, але потрібно відтворити усі події під відеозапис. Він пояснив працівникам поліції, що спиртних напоїв не вживав, не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що поспішає додому. Проте погодився відтворити на камеру рух свого автомобіля, щоб скоріше поїхати додому. Пізніше, незважаючи на його заперечення та письмове пояснення у протоколі, інспектор ОСОБА_2 склав щодо нього протокол за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вважає, що працівники поліції незаконно склали щодо нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив закрити справу щодо нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Інспектор поліції Гаврильчук М. Я., який тричі викликався судом для дачі пояснення щодо обставин події та складання ним протоколу щодо ОСОБА_1 , на виклик до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження в справі підлягає до закриття, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рамках розгляду цієї справи встановлено відсутність у працівників поліції правових підстав для зупинення 20.03.2024 транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , вичерпний перелік яких передбачено ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та порушення працівниками поліції після зупинення транспортного засобу вимог ч. 3 ст. 35 вказаного Закону, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Установлено також відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 20.03.2024 в 21:15 год транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 3 розділу I Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 розділу П цієї Інструкції).

Суддя піддає сумніву обставину щодо наявності у ОСОБА_1 об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Долучений відеозапис не підтверджує вказаної обставини, тому незрозуміло, яким чином працівники поліції визначили наявність у ОСОБА_1 зазначених ознак алкогольного сп`яніння.

Суддя також зазначає, що переглянутий відеозапис не містить повної відеофіксації події, не містить всіх обставин складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого суддя позбавлений можливості перевірити дотримання поліцейським всіх вимог закону при його складанні.

Цей відеозапис складається з двох частин, що є порушенням вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо); у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Тобто відеозапис має бути безперервним, а не складатися з окремих частин.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ