Справа №155/1258/24
Провадження №3/155/812/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2024 м. Горохів

01 жовтня 2024 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , не працює,

за скоєння нею правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №965392, ОСОБА_1 19 липня 2024 року близько 22 години у гуртожитку СПТУ №27, що знаходиться в м.Берестечко по вул.Незалежності, 140, у блоці 503, виражалась нецензурними словами, чим порушувала громадський порядок, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 173 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що в неї виник конфлікт з рідним братом через те, що він записав на телефон її розмову зі знайомою. Наміру порушувати громадський порядок в неї не було, конфлікт відбувся у її кімнаті.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення наступні докази:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №965392;

рапорт начальникові ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинила неправдивий виклик працівників поліції, надійшла письмова заява ОСОБА_2 з приводу вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства;

письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 19 липня 2024 року ображала його нецензурними словами за місцем проживання в гуртожитку ПТУ АДРЕСА_3 ;

письмові пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких 19 липня 2024 року ОСОБА_1 за місцем проживання ображала свого брата ОСОБА_2 нецензурними словами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство, тобто порушення громадського порядку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно з ч. 1-2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Дрібним хуліганством є правопорушення, за яке передбачена адміністративна (дрібне хуліганство) або кримінальна (злісне хуліганство) відповідальність, склад яких є один і той же: хуліганство це порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке передбачає вчинення дій, явно направлених на безпричинне порушення громадського порядку, на протиставлення йому себе, із ігноруванням прав і свобод інших осіб.

Суд бере до уваги, що в п. 20, 23 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298 зазначено, що до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів. Вулицею вважається відкрита частина території міста чи населеного пункту (крім приміщень та будівель), на якій перебувають громадяни, рухається транспорт і до якої є вільний доступ у будь-яку пору року та час доби. Також вулицею вважається проїжджа частина дороги, у тому числі автомагістралі, тротуари, площі, проспекти, бульвари, набережні, мости, шляхопроводи, естакади, проїзди, зупинки громадського транспорту, парки, сквери, провулки, завулки, двори, за винятком приватних домоволодінь, уключаючи зелені насадження та елементи благоустрою.

З огляду на зазначене вище, можна зробити висновок, що загальними рисами громадських місць є їх суспільна значущість для задоволення суспільних потреб та інтересів людини, а також їх публічність, що передбачає вільний доступ і їх спільне використання необмеженою кількістю людей.

Однак, належних та допустимих доказів в підтвердження вищезазначених ознак у діях ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі серії ВАВ №965392 від 19 липня 2024 року, матеріали справи не містять.

Із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення (вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1 ) не розкрита відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, а саме не розкрито об`єктивної сторони правопорушення щодо порушення громадського порядку і спокою громадян в громадському місці.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що конфлікт з братом ОСОБА_2 виник на ґрунті особистих неприязних відносин з останнім за місцем проживання у кімнаті гуртожитку СПТУ АДРЕСА_4 .

Дані обставини щодо наявності неприязних відносин та конфлікту викладені також у письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 та відображені у відеозаписі з бодікамери поліцейського, який проводився у кімнаті гуртожитку.

Відтак, конфлікт мав місце не у громадському місці, а за місцем проживання ОСОБА_4 .

Суддя звертає увагу, що хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 правопорушення в матеріалах справи немає.

Отже, матеріалами справи не підтверджується обов`язкова складова об`єктивної сторони порушення громадського поряду і спокою громадян в громадському місці, як і не підтверджується хуліганський мотив.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство в національних судах повинно здійснюватись «згідно з законом».

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за відсутності достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суддя приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суддя приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з неї стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук