Справа № 404/405/24
Номер провадження 3/404/182/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Антипова Ірина Леонідівна, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Кіровограда, працюючого агентом з митного оформлення ПП «БРОКБІЗНЕС-ПЛЮС», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ: Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ТОВ «ПРОМТЕХІНЖИНІРІНГ» (25006 м.Кропивницький, пров. Центральний, буд.3/1, ) відповідно до контракту №KDCY230524 від 24.05.2023, укладеного із фірмою «ZHEJIANG KAIDA MACHINE TOOL CO., LTD» (178 WEST ROUND CITY ROAD, ZHUJI CITY ZHEJIANG, CHINA), CMR №1234 від 30.10.2023, інвойсу №K230829Y від 29.08.2023, ввезло на митну територію України, автомобільним транспортним засобом з реєстраційним номером TKI9610H/WP4343C, товар верстат токарний горизонтальний новий, модель KDCL-30/1500, серійний №2380219. Агентом з митного оформлення ПП «БРОКБІЗНЕС-ПЛЮС» ОСОБА_1 (декларант), на підставі договору про надання послуг №1/18 від 01.02.2018, подано до Кропивницької митниці 07.11.2023 імпортну митну декларацію №23UA42U0, у якій задекларував митниці до митного контролю та оформлення вказаний товар. У зазначеній митній декларації декларантом заявлено код товару згідно УКТ ЗЕД , ставка ввізного мита - 0%. У ході здійснення митного контролю за правильністю заявленого коду товару митницею винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2023 від 21.11.2023. Зазначеним рішенням щодо товару верстат токарний горизонтальний новий, модель KDCL-30/1500, серійний №2380219, змінено код товару згідно УКТ ЗЕД на . При ввезенні товару за кодом ставка ввізного мита складає 3%. Доповідною запискою №7.22-28-1/411 від 21.11.2023 зафіксовано, що сума не сплаченого ввізного мита за товаром, задекларованим у митній декларації №23UA42U0 від 21.11.2023 становить 61935,89 грн., податку на додану вартість 12383,17 грн. Загальна сума не сплачених митних платежів складає 74319,06 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. Таким чином, згідно з протоколом, у діях агента з митного оформлення ПП «БРОКБІЗНЕС-ПЛЮС» ОСОБА_1 , що призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 74319,06 грн. (відповідно даних зазначених у доповідній №7.22-28-1/411 від 21.11.2023), вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України. У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Іванов О.В. не з`явились, повідомлялись своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали, тому відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідно до положення ч.4 ст.526 Митного Кодексу України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Представник митниці в своїх письмових поясненнях зазначив, що винуватість ОСОБА_1 в порушенні митних правил підтверджена матеріалами справи, посилаючись на те, що агентом з митного оформлення ПП «БРОКБІЗНЕС-ПЛЮС» ОСОБА_1 (декларант), на підставі договору про надання послуг №1/18 від 01.02.2018, подано до Кропивницької митниці 07.11.2023 імпортну митну декларацію №23UA42U0, у якій задекларував митниці до митного контролю та оформлення товар верстат токарний горизонтальний новий, модель KDCL-30/1500, серійний №2380219. У зазначеній митній декларації декларантом заявлено код товару згідно УКТ ЗЕД , ставка ввізного мита - 0%. У ході здійснення митного контролю за правильністю заявленого коду товару митницею винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2023 від 21.11.2023. Зазначеним рішенням щодо товару верстат токарний горизонтальний новий, модель KDCL-30/1500, серійний №2380219, змінено код товару згідно УКТ ЗЕД на . При ввезенні товару за кодом ставка ввізного мита складає 3%. Вказане свідчить, що внаслідок зміни коду товару змінюються заходи тарифного регулювання, а саме ставка ввізного мита знімається з 0% на 3%. Рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2023 від 21.11.2023, було прийнято на підставі технічної документації, яка супроводжувала верстат моделі «DS28-0/500», а саме «Інструкція з експлуатації» на «Токарний центр DS28-0/500», мова оригіналу (DS28-0/500 Turning Center OPERATION MANUAL). (Aкт митного огляду від 28.02.2023 № 23UA01U0). Зокрема, відповідно до розділу (II) пункту 2. «Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року N 650 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 року N 455), контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу; відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу, а також той факт, що згідно статті 69 пункту 8 Митного кодексу України (висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер), враховуючи технічні характеристики верстата: (верстат для обробки складних деталей, може обточувати внутрішні і зовнішні циліндричні поверхні, торцювати, облицьовувати, знімати фаски; кругова крива, різьба, конусне різання а також свердління, розточування та накатка, підходить для токарної обробки як дрібних, так і великих партій; наявність змінного інструмента який дозволяє виконувати різні операції обробки: (для обробки отворів використовуються свердла, зенкери, розвертки та інші; для нарізання різьб поряд із різьбонарізними різцями використовуються мітчики і плашки, оброблення здійснюється інструментом, який закріплений у різцетримачі та може рухатися у напрямках інтерпольованих вісей X та Z), відомості з ДСТУ 2391-94: (Оброблення різанням - вид механічного оброблення, яке полягає в утворенні нових поверхонь шляхом відділення поверхневих шарів матеріалу з утворенням стружки а саме (точіння, фрезерування, стругання та довбання, протягування, свердління, зенкерування, розвірчування, зенкування та цекування, шабрування, шліфування, притирання, полірування, оздоблювальне оброблення а також інші), назву верстата, яка міститься в інструкції з експлуатації «Токарний центр DS28-0/500», пояснення до товарної позиції 8458: «Верстати токарні (включаючи верстати токарні багатоцільові) цієї товарної позиції є машинами для обробки поверхні металу шляхом різання або інших способів видалення металу», а також з урахуванням додатково наданих документів (технічна документація у паперовому вигляді) та інших відомостей із розділу «Документи, на основі яких приймалось рішення», а також враховуючи відсутність будь яких застережень в товарній позиції 8458 щодо (верстатів токарних багатоцільових в розумінні УКТ ЗЕД), відповідно до правил 1, 2а), 5, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, митницею товар класифіковано у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД . Звертаємо увагу, що декларант ПП «Брокбізнес - плюс» ОСОБА_1 вищевказану технічну документацію Кропивницькій митниці не надавав при здійсненні митного контролю та оформлення товару - верстат токарний горизонтальний новий, модель KDCL-30/1500, серійний №2380219, тобто не долучав її до митної декларації №23UA42U0. Вважаємо, що для правильної класифікації товару не потрібно фундаментальних знань в галузі техніки, а достатньо уважно використати наявну інформацію, щоб встановити, що верстати призначені для зовнішнього та внутрішнього оброблення складних по формі деталей; виконання різноманітних токарних робіт - точіння конусів, нарізання різьб, точіння деталей та інше та вони оснащені спеціальною різцевою головкою яка дозволяє точити серію однакових виробів в декілька операцій, використовуючи послідовно декілька ріжучих інструментів та вони є багатоцільовими, код УКТ ЗЕД - (ставка ввізного мита - 3%). Декларант ПП «Брокбізнес - плюс» ОСОБА_1 , який є фахівцем з митної справи та працює , при декларуванні товару не здійснив належний опис товару у графі 31 митної декларації №№23UA42U0, не надав необхідних відомостей для однозначної класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, не витребував в імпортера додаткових документів для правильної класифікації товару та не скористався, передбаченими ч.2 ст.266 Митного кодексу України правами на проведення перед подачею митної декларації фізичного огляду товару з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах. Всі дії декларанта, на наш погляд, були направлені на заявлення товарів за кодом УКТ ЗЕД , який передбачає ставку ввізного мита 0%, з метою зменшення розміру митних платежів. Проте, аналізуючи диспозицію ст. 485 МК України в постанові від 22.05.2018 по справі №359/1615/16-а Верховний суд дійшов висновку, що варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів. Захисник Іванов О.В. в письмових запереченнях зазначив, що вина ОСОБА_1 не доведена і просить закрити провадження, у зв`язку з відсутню в його діях складу вказаного правопорушення, посилаючись на те, що дана ситуація підпадає під визначення «складний випадок класифікації товару», визначений ч.5 ст.69 МК України, а саме - під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо, з мотивувальної частини протоколу митниці не вбачається, що прийняте Кропивницькою митницею рішення від 21.11.2023 року про визначення коду товару №КТ-UA-2023, було прийнято на підставі поданих ОСОБА_1 недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Також, рішення Кропивницької митниці від 21.11.2023 року про визначення коду товару №КТ-UA-2023 приймалось на підставі запиту від 07.11.2023 року №9142/КТ, копія якого не долучена напевне навмисне Кропивницькою митницею до матеріалів справи, однак, отримана захисником гр.. ОСОБА_1 на адвокатський запит (копії додаються додатки 1 та 2). В даному запиті від 07.11.2023 року №9142/КТ, чітко зазначено, що даний запит направляється до спеціалізованого підрозділу митниці по розгляду питання класифікації товарів в зв`язку із складним випадком класифікації товару, визначеного ч.5 ст.69 МК України, що у відповідності до вимог ч.6 ст.69 МК України виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Направлення даного запиту перед винесенням рішення митниці про визначення коду товару згідно УКТЗЕД визначене Порядком роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650, витяг з якого додається (додаток 3). Само по собі, заявлення в митній декларації коду товару згідно з УКТЗЕД з яким не погодився митний орган, не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність. Таким чином, незгода митного органу з заявленим ОСОБА_1 у 33 графі митної декларації від 07.11.2023 року № 23UA42U0 коду товару згідно УКТЗЕД при наявності складного випадку класифікації та заявлених ним достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару, не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 МК України та не може вважатись порушенням митних правил. Дослідивши пояснення представника митниці та захисника Іванова О.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Згідно з частиною першою статті 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. За положеннями статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини. Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Як вбачається з матеріалів справи, зміст виявленого відповідачем правопорушення, що слугувало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у справі про порушення митних правил полягає у неправильному визначенні останнім у митній декларації коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651. графа 31 МД повинна містити найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД ...). ОСОБА_1 були виконані вимоги ч.8 ст.257 ч.1 ст.266 МК України та заявлено повні відомості, що давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також були надані усі документи, необхідні для митного оформлення та здійснення митницею контролю правильності класифікації товару. Разом з тим, сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Відповідної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.05.2020 у справі №751/1477/17. ОСОБА_1 діяв добросовісно, до митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які ніким не скасовані або визнані недійсними, що безумовно свідчать про відсутність в діях останнього будь-якого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Відповідно до ч.6 ст.69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Разом з тим, ОСОБА_1 надав всю наявну достовірну інформацію, а відтак твердження про надання декларантом неправдивих відомостей щодо коду товару згідно з УКЕ ЗЕД не відповідає дійсності. Отже, подані до митного оформлення товаросупровідні документи і вище наведені положення митного законодавства "достатньо повно підтверджують відсутність в діях ОСОБА_1 ознак приховування чи спотворення інформації, необхідної для правильної класифікації товарів за кодом УКТ ЗЕД, а відтак і наявності у нього умислу на вчинення передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил. За наявності складного випадку, визначення у митній декларації коду товару, який в подальшому не був підтверджений митним органом, може свідчити лише про помилкове визначення декларантом коду товару, однак аж ніяк про наявність у нього умислу на вчинення передбаченого ст.485 МК України правопорушення. Оскільки визначення ОСОБА_1 коду товару згідно з УКТ ЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товару із направленням запиту до спеціалізованого підрозділу, то відповідно до вимог ч.6 ст. 69 МК України за вказані дії відповідальність не настає. Враховуючи те, що відсутній факт подання декларантом неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а тому відсутність у декларанта будь-якого умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів, оскільки факт визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів) і виникнення суперечності щодо цією обставини у митного органу не є підставою для кваліфікації його дій як порушення митних правил відповідно до статті 485 Митного кодексу України. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 особисто не вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення та не доведений умисел на порушення митних правил, передбачених митним законодавством України, вказане дає підстави вважати, що поза розумним сумнівом Кропивницькою митницею не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме умисел. Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі. Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, вважаю що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи та її винність не доведена, а тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП. Керуючись ст.ст. 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 519, 522, 527, 528 МК П О С Т А Н О В И В : Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду. Суддя І.Л. Антипова 23.10.2024 рік

Зокрема, відповідно до розділу (II) пункту 2. «Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року N 650 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 року N 455), контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу; відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу, а також той факт, що згідно статті 69 пункту 8 Митного кодексу України (висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер), враховуючи технічні характеристики верстата: (верстат для обробки складних деталей, може обточувати внутрішні і зовнішні циліндричні поверхні, торцювати, облицьовувати, знімати фаски; кругова крива, різьба, конусне різання а також свердління, розточування та накатка, підходить для токарної обробки як дрібних, так і великих партій; наявність змінного інструмента який дозволяє виконувати різні операції обробки: (для обробки отворів використовуються свердла, зенкери, розвертки та інші; для нарізання різьб поряд із різьбонарізними різцями використовуються мітчики і плашки, оброблення здійснюється інструментом, який закріплений у різцетримачі та може рухатися у напрямках інтерпольованих вісей X та Z), відомості з ДСТУ 2391-94: (Оброблення різанням - вид механічного оброблення, яке полягає в утворенні нових поверхонь шляхом відділення поверхневих шарів матеріалу з утворенням стружки а саме (точіння, фрезерування, стругання та довбання, протягування, свердління, зенкерування, розвірчування, зенкування та цекування, шабрування, шліфування, притирання, полірування, оздоблювальне оброблення а також інші), назву верстата, яка міститься в інструкції з експлуатації «Токарний центр DS28-0/500», пояснення до товарної позиції 8458: «Верстати токарні (включаючи верстати токарні багатоцільові) цієї товарної позиції є машинами для обробки поверхні металу шляхом різання або інших способів видалення металу», а також з урахуванням додатково наданих документів (технічна документація у паперовому вигляді) та інших відомостей із розділу «Документи, на основі яких приймалось рішення», а також враховуючи відсутність будь яких застережень в товарній позиції 8458 щодо (верстатів токарних багатоцільових в розумінні УКТ ЗЕД), відповідно до правил 1, 2а), 5, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, митницею товар класифіковано у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД .

Звертаємо увагу, що декларант ПП «Брокбізнес - плюс» ОСОБА_1 вищевказану технічну документацію Кропивницькій митниці не надавав при здійсненні митного контролю та оформлення товару - верстат токарний горизонтальний новий, модель KDCL-30/1500, серійний №2380219, тобто не долучав її до митної декларації №23UA42U0.

Вважаємо, що для правильної класифікації товару не потрібно фундаментальних знань в галузі техніки, а достатньо уважно використати наявну інформацію, щоб встановити, що верстати призначені для зовнішнього та внутрішнього оброблення складних по формі деталей; виконання різноманітних токарних робіт - точіння конусів, нарізання різьб, точіння деталей та інше та вони оснащені спеціальною різцевою головкою яка дозволяє точити серію однакових виробів в декілька операцій, використовуючи послідовно декілька ріжучих інструментів та вони є багатоцільовими, код УКТ ЗЕД - (ставка ввізного мита - 3%).

Декларант ПП «Брокбізнес - плюс» ОСОБА_1 , який є фахівцем з митної справи та працює , при декларуванні товару не здійснив належний опис товару у графі 31 митної декларації №№23UA42U0, не надав необхідних відомостей для однозначної класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, не витребував в імпортера додаткових документів для правильної класифікації товару та не скористався, передбаченими ч.2 ст.266 Митного кодексу України правами на проведення перед подачею митної декларації фізичного огляду товару з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеним у товаросупровідних документах. Всі дії декларанта, на наш погляд, були направлені на заявлення товарів за кодом УКТ ЗЕД , який передбачає ставку ввізного мита 0%, з метою зменшення розміру митних платежів.

Проте, аналізуючи диспозицію ст. 485 МК України в постанові від 22.05.2018 по справі №359/1615/16-а Верховний суд дійшов висновку, що варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Захисник Іванов О.В. в письмових запереченнях зазначив, що вина ОСОБА_1 не доведена і просить закрити провадження, у зв`язку з відсутню в його діях складу вказаного правопорушення, посилаючись на те, що дана ситуація підпадає під визначення «складний випадок класифікації товару», визначений ч.5 ст.69 МК України, а саме - під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо, з мотивувальної частини протоколу митниці не вбачається, що прийняте Кропивницькою митницею рішення від 21.11.2023 року про визначення коду товару №КТ-UA-2023, було прийнято на підставі поданих ОСОБА_1 недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Також, рішення Кропивницької митниці від 21.11.2023 року про визначення коду товару №КТ-UA-2023 приймалось на підставі запиту від 07.11.2023 року №9142/КТ, копія якого не долучена напевне навмисне Кропивницькою митницею до матеріалів справи, однак, отримана захисником гр.. ОСОБА_1 на адвокатський запит (копії додаються додатки 1 та 2).

В даному запиті від 07.11.2023 року №9142/КТ, чітко зазначено, що даний запит направляється до спеціалізованого підрозділу митниці по розгляду питання класифікації товарів в зв`язку із складним випадком класифікації товару, визначеного ч.5 ст.69 МК України, що у відповідності до вимог ч.6 ст.69 МК України виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Направлення даного запиту перед винесенням рішення митниці про визначення коду товару згідно УКТЗЕД визначене Порядком роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650, витяг з якого додається (додаток 3).

Само по собі, заявлення в митній декларації коду товару згідно з УКТЗЕД з яким не погодився митний орган, не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Таким чином, незгода митного органу з заявленим ОСОБА_1 у 33 графі митної декларації від 07.11.2023 року № 23UA42U0 коду товару згідно УКТЗЕД при наявності складного випадку класифікації та заявлених ним достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару, не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 МК України та не може вважатись порушенням митних правил.

Дослідивши пояснення представника митниці та захисника Іванова О.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За положеннями статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зміст виявленого відповідачем правопорушення, що слугувало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у справі про порушення митних правил полягає у неправильному визначенні останнім у митній декларації коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651. графа 31 МД повинна містити найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД ...).

ОСОБА_1 були виконані вимоги ч.8 ст.257 ч.1 ст.266 МК України та заявлено повні відомості, що давали змогу митниці ідентифікувати та класифікувати товар, а також були надані усі документи, необхідні для митного оформлення та здійснення митницею контролю правильності класифікації товару.

Разом з тим, сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.05.2020 у справі №751/1477/17.

ОСОБА_1 діяв добросовісно, до митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які ніким не скасовані або визнані недійсними, що безумовно свідчать про відсутність в діях останнього будь-якого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Відповідно до ч.6 ст.69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав всю наявну достовірну інформацію, а відтак твердження про надання декларантом неправдивих відомостей щодо коду товару згідно з УКЕ ЗЕД не відповідає дійсності.

Отже, подані до митного оформлення товаросупровідні документи і вище наведені положення митного законодавства "достатньо повно підтверджують відсутність в діях ОСОБА_1 ознак приховування чи спотворення інформації, необхідної для правильної класифікації товарів за кодом УКТ ЗЕД, а відтак і наявності у нього умислу на вчинення передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил.

За наявності складного випадку, визначення у митній декларації коду товару, який в подальшому не був підтверджений митним органом, може свідчити лише про помилкове визначення декларантом коду товару, однак аж ніяк про наявність у нього умислу на вчинення передбаченого ст.485 МК України правопорушення.

Оскільки визначення ОСОБА_1 коду товару згідно з УКТ ЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товару із направленням запиту до спеціалізованого підрозділу, то відповідно до вимог ч.6 ст. 69 МК України за вказані дії відповідальність не настає.

Враховуючи те, що відсутній факт подання декларантом неправдивих відомостей та документів чи приховування важливих для правильної класифікації товару даних, а тому відсутність у декларанта будь-якого умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів, оскільки факт визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів) і виникнення суперечності щодо цією обставини у митного органу не є підставою для кваліфікації його дій як порушення митних правил відповідно до статті 485 Митного кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 особисто не вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення та не доведений умисел на порушення митних правил, передбачених митним законодавством України, вказане дає підстави вважати, що поза розумним сумнівом Кропивницькою митницею не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме умисел.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи та її винність не доведена, а тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 519, 522, 527, 528 МК

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя І.Л. Антипова