Справа № 578/28/24
провадження № 3/578/108/24
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20 лютого 2024 року селище Краснопілля
Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу у ЗСУ, РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені, захиснику права, передбачені статтею 271 КУпАП, роз`яснені,
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2024 серії ДПР18 № 490437, складеного поліцейським СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції Цьомою М.М., 03.01.2023 об 11 год 43 хв по вул. Вокзальній, 18 у с-щі Краснопілля гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210930, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліда шкіра обличчя, неприродна блідність, зіниці очей звужені та не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився при безперервній відеофіксації, що зафіксовано на портативний відеореєстратор DSJ-02-8086409, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 та його захисник адвокат Луніка Т.Я. заперечували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, наполягали на недотриманні поліцейськими вимог нормативних актів, які регламентують процедуру виявлення у водіїв ознак сп`яніння та проходження водіями огляду з метою визначення стану сп`яніння під час керування транспортними засобами. Зокрема захисник гр. ОСОБА_1 зазначив, що поліцейські під час зупинки водія діяли упереджено та необ`єктивно, крім того у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пребування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не пропонували водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не складали направлення для проходження водієм огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Також наголошували на тому, що вимоги працівників поліції витягнути руки уперед, а також підсвічування ліхтариком у око водієві не відповідають здоровому глузду та є неприпустимими і можуть нести шкоду для здоров`я особи. Сам гр. ОСОБА_1 вважає, що протокол за частиною першою статті 130 КУпАП складений відносно нього за надуманими підставами, оскільки під час спілкування з поліцейськими було встановлено, що раніше на ОСОБА_1 вже складались адміністративні матеріали за аналогічне правопорушення.
На підтвердження своєї позиції адвокат Луніка Т.Я. подав через канцелярію суду письмові пояснення від 12.02.2024.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення присутніх осіб, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.
За змістом частини першої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Так, частиною першою статті 130 КУпАП визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортним засобом, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту частини першої статті 266 КУпАП вбачається, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно із частиною другою статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частина шоста вказаної вище статті визначає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
При цьому за приписами частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
За змістом пункту 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пункт 8 Інструкції передбачає, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2).
За змістом пунтку 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту,
який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (абзац 1 пункту 6).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).
Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
У відповідності до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-2794 цього Кодексу.
Згідно зі змістом статті 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином в силу вказаних положень обов`язок доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, покладено на Відділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області.
Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.01.2024 серії ДПР18 №490437, до протоколу додані: копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1184494 від 03.01.2024; відеозапис з портативного відеореєстратора (бодікамери) поліцейського.
Слід зазначити, що інших документів, які б мали бути складені поліцейськими відповідно до Інструкції та Порядку, як то акт огляду на стан сп`яніння чи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.
Водночас при дослідженні наданого органом поліції відеозапису встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейські перевірили у нього документи та без будь-яких попереджень поліцейський підійшов до службового автомобіля, взяв ліхтарик, підійшов до водія та попередив, що слід пройти невеликий огляд, при цьому не повідомивши про підстави, запропонував витягнути руки уперед, потім закрити одне око долонею руки, при цьому водієві нічого не пояснюючи та не озвучуючи, сказав, що треба глянути на зіниці очей. У подальшому поліцейський повторно оглянув пальці рук водія та повідомив, що усе нормально. Водночас із зафіксованих на відеозаписі дій поліцейського неможливо встановити, чи був це огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не є зрозумілим чи відноситься ліхтарик до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, за допомогою яких поліцейський може проводити огляд водія. При цьому встановити у водія наявність таких явних ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі, як звуження зіниць очей, бліда шкіра обличчя, з відеозапису неможливо. А також сам відеозапис не містить даних про те, за яких обставин поліцейський встановив можливий факт перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, додану до протоколу про адміністративне правопорушення, також неможна вважати доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Таким чином встановлені у ході розгляду справи обставини та досліджені докази, подані до суду на підтвердження вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не підтверджують наявності у водія явних ознак наркотичного сп`яніння, які могли б бути підставою для направлення водія для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
При цьому наявність у минулому фактів складання відносно особи адміністративних матеріалів за статею 130 КУпАП сама по собі без інших достатніх підстав не може свідчити про те, що особа продовжує вчиняти подібні дії та не надає поліцейським повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення без обґрунтованих підозр щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.
При ухваленні судового рішення також врахована практика Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція).
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (пункт 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.
За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши наявні матеріали у справах про адміністративні правопорушення вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
При цьому суддя, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини. Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Лише за наявності явних об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський має запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння.
Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).
Враховуючи факт недоведення належними і допустимими доказами наявності у водія явних ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі, які б давали підстави поліцейському пропонувати водію ОСОБА_1 відповідно до встановленого порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у судді відсутні підстави вважати вказану особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відтак суддя доходить висновку на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням положень статті 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 33, 401, 130, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя
постановила:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря