Провадження №3/389/1608/24
Постанова

іменем України

04 листопада 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянки України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , працює оператором-касиром ТОВ «ЛІТ», має на утриманні одну малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №266289 від 16.10.2024, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.10.2024 о 20 год 56 хв, перебуваючи по вул.Нескорених в м.Знам`янка, під час сварки вдарив неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.173 КУпАП.

Оскільки малолітній ОСОБА_2 не досяг на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку і відповідно до ст.12 КУпАП не може нести адміністративну відповідальність, тому до відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП притягується його мати ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що стосунки між її сином ОСОБА_2 та потерпілимОСОБА_3 завжди були добрі, вони є сусідами, однак декілька місяців тому вони перестали один з одним спілкуватися, відносини між ними розладилися.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП є факт вчинення її неповнолітньою дитиною правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП, тобто, в даному випадку, ст.173 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що в ній відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку малолітнього ОСОБА_2 саме за обставин, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, малолітній ОСОБА_2 06.10.2024 о 20 год 56 хв, перебуваючи по вул.Нескорених в м.Знам`янка, під час сварки вдарив неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, малолітній ОСОБА_2 зазначив, що він дійсно вдарив неповнолітнього ОСОБА_3 три рази в обличчя, однак його дії були зумовлені виниклим між ними конфліктом.

В свою чергу, з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що протягом тривалого часу між ним та ОСОБА_2 виникають конфліктні ситуації. Останнього разу, 06.10.2024 між ними також виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 тричі вдарив його кулаком по обличчю та голові.

Разом з тим, зазначеними поясненнями потерпілого та ОСОБА_2 не встановлено та не підтверджено факт вчинення останнім, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дрібного хуліганства, тобто дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно мав місце конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак це відбулося на грунті тривалих неприязних відносин і за відсутністю факту порушення громадського порядку та спокою громадян, що, в даному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

При цьому, суддя враховує, що потерпілий у письмових поясненнях та у заяві про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.10.2024 зазначав, що ОСОБА_2 тричі вдарив його кулаком по обличчю та голові, чим спричинив тілесні ушкодження, внаслідок чого він бажає пройти судово-медичну експертизу.

Однак, відомості щодо можливого завдання потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, підтверджених висновком судово-медичного експерта, або ж їх відсутності, в протоколі не зазначені, докази прийняття процесуального рішення за результатами перевірки заяви потерпілого від 06.10.2024 до протоколу про адміністративне правопорушення не додані.

Одночасно, суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ, який, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи, що дії ОСОБА_2 виникли внаслідок тривалих неприязних відносин з ОСОБА_3 на побутовому ґрунті, не були посяганням на порушення громадського порядку та спокою громадян, а були спрямовані проти потерпілого та, з його слів, пов`язані зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, тому зазначене виключає в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

В той же час, відповідальність батьків чи осіб, які їх замінюють за ч.3 ст.184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Однак, матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, оскільки відсутні докази вчинення її неповнолітнім сином ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.173, ч.3 ст.184, п.1 ст.247, ст.7, 9, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва