ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/172/24 Справа № 705/1009/24 Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 13.02.2024 р., якою ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Волгоград,

рф, громадянина України, який має вищу ос-

віту, одружений, солдата військової служби

за мобілізацією ВЧ НОМЕР_1 , має спеціальне

звання підполковник поліції, пенсіонер На-

ціональної поліції України, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 17220 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., від сплати судового збору звільнений на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 12.02.2024 р. о 1:30 год. ОСОБА_1 , будучи військовослуж-бовцем військової служби за мобілізацією ВЧ НОМЕР_1 , перебуваючи у тимчасовому місці дислокації військово мобільного госпіталю № НОМЕР_2 за адресом АДРЕСА_2 та в подальшому у місці дислокації ВЧ НОМЕР_1 за адресом АДРЕСА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в різкому запаху алкоголю з порожнини рота. Обов`язки військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану) він виконував у нетверезому стані. 12.02.2024 р. о 01:50 год. у КНП «Уманська ЦМЛ» Уманської міськради солдат ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адмінправопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що протокол про адмінправопорушення складено неуповноваженою особою, а тому є недопустимим доказом. Уповноважені посадові особи Служби правопорядку, яким надано право складати протоколи, визначаються наказами відповідних органів Служби правопорядку. В матеріалах справи не містяться відомості щодо наказу начальника органу Служби правопорядку яким би особа, яка склала протоко,л була б наділена правом на його складання. Протокол про адмінправопорушення серії КИЧК/У № 114 від 12.02.2024 р. було складено неуповноваженою на те особою, а тому неналежним чином оформлений протокол створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним доказом вчинення правопорушення.

Зазначає, що суд не взяв до уваги те, що факти, зазначенні в протоколі, зокрема щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суперечать один одному. В одному випадку зазначає, що відмовився від проходження огляду, в іншому випадку його пройшов, після чого було складено протокол медогляду № 114 від 12.02.2024 р. та встановлено висновок огляду «клінічно алкогольне сп`яніння».

В протоколі не конкретизована суть правопорушення, а тому зміст протоколу викладено неналежним чином, без зазначення при яких саме обставинах було вчинено правопорушення і в чому воно виражалося. Судом не з`ясовано при яких обставинах йому запропоновано особою, яка склала адмінпротокол, добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні.

Огляд в медзакладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення письмового направлення на огляд до найближчого медзакладу, точний час видачі направлення, тощо. Суд не взяв до уваги того, що протокол медичного огляду № 144 від 12.02.2024 р., згідно якого було встановлено висновок щодо результатів медичного огляду «клінічно алкогольне сп`яніння», є формою медичної документації яка була скасована наказом МОЗ № 774 від 26.10.2009 р. і на час огляду була недійсною.

Рапорти свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є підлеглими особи, яка склала адмінпротокол та зацікавленими особами при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог об`єктивності і з`ясування обставин. Свідки зазначені в протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не допитані, їх письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи не містять жодного належного доказу вчинення ним адмінправопору-шення, що унеможливлює його притягнення до адмінвідповідальності.

Факт визнання своєї вини за відсутності інших доказів не може бути достатнім доказом вчинення адмінправопорушення.

Також зазначає, що згідно протоколу про адмінправопорушення ААД № 493091 та постанови про накладення адмінстягнення БАД № 913138, після зупинки працівниками поліції автомобіля ЗАЗ Sens на вул. Небесної Сотні в м. Умань 12.02.2024 р. в період часу з 00:22 до 02:08 год. він проходив процедуру встановлення особи працівниками поліції

Вважає, що в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 електронною поштою надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали адмінсправи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Завданням провадження в справах про адмінправопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. ст. 252 та 280 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопору-шення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адмінправопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

У відповідності до диспозиції ч. 3 ст. 17220 КУпАП, адмінвідповідальність за цією статтею настає у випадку розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 о 5:30 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та він діє і на час апеляційного розгляду.

Судовим рішенням встановлено, що 12.02.2024 р. о 1:30 год. військовослужбовець військової служби за мобілізацією ВЧ НОМЕР_1 содат ОСОБА_1 перебував у тимчасовому місці дислокації військово-мобільного госпіталю № НОМЕР_2 , а в подальшому в місці дислокації ВЧ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду в нетверезому стані, у зв`язку з чим начальник групи ВСП Черкаського ЗВ ВСП м-р ОСОБА_6 запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у КНП «Уманська ЦМЛ», але вже в лікарні, під час початку проходження огляду, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Протокол про військове адмінправопорушення ( а. пр. 1-3) підписаний ОСОБА_1 , також своїм підписом він підтвердив, що йому роз`яснені процесуальні права та друкованим текстом в протоколі зазначено його пояснення по суті правопорушення: «зі змістом протоколу ознайомлений свою провину визнаю, дійсно перебував в нетверезому стані 12.02.2024 р. о 01:30 год. Мені відомо та я усвідомлюю що своїми діями вчинив правопорушення, про що шкодую та зобов`язуюсь не вчиняти подібних незаконних дій в майбутньому. Свою провину визнаю повністю, прохання суворо не карати. Прошу врахувати при винесенні штрафних санкцій його державні нагороди, медаль за участь в «АТО», статус УБД з 2014 р., жодного разу не був притягнутий до адмінвідповідальності».

Згідно рапорту ст. стрільця групи ВСП Черкаського ЗВ ВСП ст. солдата ОСОБА_7 встановлено, що він разом зі ст. солдатом ОСОБА_8 12.02.2014 р. о 01:30 год. виявили військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (що виражалось у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, поведінка не відповідає обстановці) та під час проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «Уманська ЦМЛ» останній відмовився від огляду, що було зафіксовано в протоколі огляду та встановлено діагноз «клінічно алкогольне сп`яніння» ( а. пр. 5).

Аналогічний рапорт з викладенням обставин подій за участю ОСОБА_1 складено водієм-стрільцем групи ВСП Черкаського ЗВ ВСП ст. солдатом ОСОБА_8 ( а. пр. 6).

Згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адмінправопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків є необґрунтованими. Таким чином, та обставина, що свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 є підлеглими особи, яка склала протокол про адмінправопорушення, не перешкоджають їм мати статус свідка, а про зацікавленість цих осіб у розгляді цієї справи в апеляції не наведено ніяких фактів.

Згідно протоколу медичного огляду від 12.02.2024 р. № 114, який складений лікарем КНП «Уманська ЦМЛ» ОСОБА_11 , направлений на огляд начальником групи ВСП ЧЗВ ВСП м-ром ОСОБА_6 військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від освідування. Лікар встановила у обстежуваного різкий запах алкоголю з порожнини рота та у висновку огляду зазначила: «клінічно алкогольне сп`яніння» ( а. пр. 4).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно.

Вина ОСОБА_1 доведена повністю, його дії кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст. 17220 КУпАП, є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду суд перевірив та встановив наявність повноважень начальника групи ВСП ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_6 складати протоколи про адмінправопорушення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що огляд в медичному закладі було проведено з порушеннями вимог відповідних нормативних актів, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

18.01.2024 р. набув чинності Порядок направлення військовозобов`язаних та резервіс-тів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабміну України від 12.01.2024 р. № 32.

Перевіркою матеріалів справи апеляційний суд не встановив істотних порушень вимог цих нормативних актів, які б вплинули на вирішення питання про винуватість особи правопорушника.

В матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а посилання останнього на порушення вимог законодавства під час складання процесуальних документів не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 3 ст. 17220 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними.

Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 3 ст. 17220 КУпАП в мінімальному розмірі, відповідає вимогам ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адмінправопорушення, а тому з врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 13.02.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 17220 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.