провадження № 3/361/4950/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 о 03-20 годині в м. Бровари по вул. Москаленка, 51, водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, порушення вчинено повторно протягом року, справи № 761/27164/24, 761/2867/24, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 09.10.2024 о 03-20 годині в м. Бровари по вул. Москаленка, 51, водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керувати транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 30.08.2024 постановою суду № 761/27164/24 гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі ст. 36 КУпАП суд, вважає за доцільне зазначені справи про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки справи стосовно ОСОБА_1 розглядаються одним і тим же органом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив суду, що він наркотики не вживає, відмовився від проходження огляду так як була пізня година, він був зморений і хотів швидше попасти додому відпочивати, про що шкодує, розкаявся у вчиненому, та просив вразувати наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та розстрочитисплату штрафу на 10 місяців.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частина друга статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі повторного вчинення правопорушення протягом року, а частина третя ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у випадку, коли особу двічі протягом року було піддано адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вказаній дорожній обстановці вимог наведених норм чинного законодавства не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 цього ж Кодексу, зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №146255 від 09.10.2024, серії ЕПР1 №146254 від 09.10.2024, в яких зафіксовані вищевикладені обставини; направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з відміткою «не проводився»; постановою суду від 24.07.2024 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП; постановою суду від 30.08.2024 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського, якою зафіксовано зупинку автомобіля працівниками поліції, пропозиція водієві пройти огляд на стан сп`яніння, а також відмова водія ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З`ясувавши обставини справи про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року, а також за ч. 3 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучи двічі протягом року підданою адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, пом`якшуючою обставиною визнається щире розкаяння останнього.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, які б пом`якшували або обтяжували стягнення, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом, без його конфіскації (оскільки транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 ), що є достатнім для виховання вищезазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Вирішуючи заявлене клопотання про розстрочку сплати штрафу суд прийшов до наступного.

Статтею 129-1Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно дост. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цьогоКодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , наявність на утриманні малолітньої дитини, про що ним зазначено в судовому засіданні, а також розмір штрафу, який передбачений санкцєю ч. 3 ст. 130 КУпАП, та який є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд приходить до висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 51000,00 гривень одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, а тому на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП суд вважає, що його заява про розстрочення виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню, у зв`язку із чим вбачає можливість розстрочити сплату штрафу розмірі 51000,00 гривень рівними частинами по 5100 гривень строком на 10 місяців.

Враховуючи, що згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, військовослужбовцем, суд звільняє його від сплати судового збору відповідно до п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2, 3 ст. 130, ст.ст. 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення №361/10429/24 (провадження № 3/361/4950/24), №361/10430/24 (провадження №3/361/4951/24), присвоїти об`єднаному провадженню №361/10429/24 (провадження № 3/361/4950/24).

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 3 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточно стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату суми штрафу у розмірі 51000,00 гривень, строком на 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу щомісячно, протягом десяти місяців рівними частинами по 5100,00 (п`ять тисяч сто) гривень, щомісячно до 01 числа наступного місяця, починаючи з дати набрання законної сили постанови суду і до повної сплати суми штрафу.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки - до 04.09.2025.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н. С. Сіренко