ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5558/23 Головуючий суддя І інстанції Муратова С. О.
Провадження № 33/818/755/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Карабанова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Карабанова О.Ю. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 18.06.2023 року о 00:35 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. С. Ковпака, 24, керував транспортним засобом «Jeep Wrangler». Д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер. Результат огляду 1,43 проміле.

В своїй апеляційній скарзі захисник Карабанов О.Ю. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем. Вважав, що докази суперечать один одному. Вказував, що суд самостійно, встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення без посилання на докази. Зазначав, що протокол складено працівниками поліції з порушенням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; рапорті працівника поліції; акті огляду водія на стан сп`яніння; направленні на огляд водія; роздруківці алкотестеру «Драгер», а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зв згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер. Результат огляду 1,43 проміле.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями протоколу, про що свідчить його власноручний підпис та власноручні письмові пояснення у цьому протоколі. Поряд з цим, ОСОБА_1 отримав копію цього протоколу, про що є його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки, не зверталися до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також не зверталися до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення, а також під час проведення працівниками поліції огляду на стан його алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними стосовно ОСОБА_1 протоколу, а також відсутність будь-яких відповідних рішень компетентних органів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки алкотестеру Драгер (арк. 4) вбачається, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_2 повітрі складав 1,43 проміле.

З відомостями цього тесту ОСОБА_1 був ознайомлений про що свідчить його власний підпис. Будь який заперечень щодо цього результату ОСОБА_1 не зазначав.

Крім того, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 5) з відомостей якого вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатами проведеного огляду.

Оскільки з результатами огляду ОСОБА_1 був згоден, працівники поліції не проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Особисто ОСОБА_1 не просив працівників поліції провести такий огляд. Проте працівниками поліції, відповідно до вимог п.8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було складено направлення на проведення огляду, що свідчить саме про дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 14).

З відомостей цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що вони рухались на своєму службовому автомобілі попереду нього. Також інша особа, яка перебувала разом із ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_3 повідомив працівників поліції про те, що «… захотели выехали, извините». Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 заперечував, що він керував автомобілем. ОСОБА_1 зазначав, що автомобіль, який перебував поряд з ним є саме його автомобілем.

Такі відомості, поза розумним сумнівом, свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, що свідчить що він був саме водієм автомобіля.

Також з відеозапису вбачається, що працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера Драгер. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та результат був позитивним 1,43 проміле.

Поряд з цим, з відомостей відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомили, що йому заборонено керувати транспортним засобом, що свідчить про те, що працівники поліції відсторонили останнього від керування транспортним засобом.

Враховуючи такі відомості відеозапису, а також відсутність будь-яких скарг щодо протиправних дій працівників поліції під час проведення огляду та складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з боку працівників поліції.

Крім того з відеозапису вбачається, що відеозапис здійснювався послідовно на протязі спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції та переривався на не тривалий час, однак потім починався з того ж моменту де був перерваний.

Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції особисто ознайомили ОСОБА_1 з відомостями, які зафіксовані в протоколі та запропонували надати особисті письмові пояснення. ОСОБА_1 особисто підписав протокол та зазначив в ньому, що скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Карабанова О.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков