Справа № 163/992/24 Провадження №33/802/625/24 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кривошея А.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 13:18 годині 21.04.2024, в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху керував автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Івана Франка в місті Любомль, в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також він о 18:57 годині 09.05.2024, в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху керував автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Гетьмана Дорошенка в місті Любомль, в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кривошей А.М. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками медичного закладу було допущено порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, у ОСОБА_1 не відібрано зразки біологічного матеріалу та не проведене повторне лабораторне дослідження, а було використано діагностичний тест, що на переконання захисника, не може вважатися належним проведення огляду на наркотичне сп`яніння. З огляду на вказане, апелянт вважає висновки щодо результату медичних оглядів ОСОБА_1 від 21.04.2024 та 08.05.2024 на стан наркотичного сп`яніння неналежними та недопустимими доказами.

Крім вказаного, захисник вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У зв`язку з вказаним, апелянт просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винність повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП у справі такими доказами.

Зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №571591 від 21.04.2024 та серії ААД №058920 від 09.05.2024, в яких викладена суть правопорушень, що інкримінується особі та які підписані ним (а.с.1, 18). Відеозаписами із місця події, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.6, 26). Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначенні виявленні у водія ознаки наркотичного сп`яніння (а.с.20). Висновками КНП «Любомльське ТМО ЛМР» № 31 від 21.04.2024 та № 33 від 09.05.2024 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2, 22) та іншими матеріалами справи.

Суд обґрунтовано визнав належними та допустимими ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Наведені докази узгоджуються між собою, та в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення.

Так, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 21.04.2024 та 09.05.2024 ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Опель", номерний знак НОМЕР_1 в м. Любомль в стані наркотичного сп`яніння (а.с.1, 18).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час, місце вказаними в протоколах апелянт не оспорює. Крім того, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду захисник заперечує вживання ОСОБА_1 будь-яких наркотичних засобів, а тести, котрі були зроблені в медичному закладі, вважає недопустимими доказами, оскільки вони є хибними.

Однак, такі твердження перевірялися судом першої інстанції та не найшли свого підтвердження.

Відтак, положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з відеозаписів, наявних в матеріалах справи, працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 як 21.04.2024 та 09.05.2024 виявили в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звуженні зіниці, у зв`язку з чим запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проїхавши до медичного закладу (а.с.6, 26).

Про наявність виявленої працівниками поліції у ОСОБА_1 вказаної ознаки наркотичного сп`яніння свідчить також і акти медичного огляду №31 та №33, відповідно до яких у водія виявлені звужені зіниці (а.с.51, 53).

З огляду на вказане твердження захисника про відсутність в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння є голослівними та спростовуються вищенаведеними доказами.

Таким чином працівниками поліції у відповідності до вказаних норм закону було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

У свою чергу, в медичному закладі 21.04.2024 та 09.05.2024 лікарем закладу охорони здоров`я було оглянуто водія ОСОБА_1 та проведено лабораторне дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини останньому. Для вказаного лабораторного дослідження було здійснено забір біологічного середовища (сечі) у ОСОБА_1 .. За допомогою сертифікованого комбінованого тесту на наркотичні засоби №10 було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а саме вказаний тест показав позитивний тест на вживання марихуани (а.с.6, 26).

Зазначені обставини зафіксовані як на бодікамери працівників поліції, так і у вказаних вище актах огляду.

Отже, зазначеними відеозаписами (а.с.6, 26), висновками про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння (а.с.2, 22) та актами медичного огляду (а.с.51, 53) повністю спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Також на вказаних відеозаписах зафіксовано повідомлення працівниками поліції водія ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу під його керування.

Слід зауважити, що будь-якого некоректного ставлення з боку працівників поліції до ОСОБА_1 , про що вказує захисник в апеляційній сказі, відеозапис не містить. Дії працівників поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відповідали вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та вимогам ст.266 КУпАП.

Крім того, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції чи лікарів не оскаржував. Також ні в поданій апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 чи його захисником не вказано які саме дії працівників поліції та лікарів були некоректними у відношенні до першого.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що станом на момент розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 з будь-якими скаргами на дії поліцейських не звертався.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог ст.266 КУпАП при проведені огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б стати безумовною підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у даній справі.

Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ті докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки.

Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 перебував в свідомості, тому в нього було відібрано біологічне середовища - сечу.

На підставі вказаного, твердження захисника про невідібрання у ОСОБА_1 біологічного середовища у виді крові для подальшого проведення лабораторного дослідження, у зв`язку з чим відсутні належні докази підтвердження перебування першого у стані наркотичного сп`яніння, є безпідставними, атому не береться апеляційним судом до уваги.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі та в судовому засіданні не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов