Номер провадження: 33/813/2277/24
Номер справи місцевого суду: 515/153/24
Головуючий у першій інстанції Миргород В.С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Саратського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с. 64-69).

22 серпня 2024 року адвокат Ковпак Олександр Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду апеляційну скаргу на постанову Саратського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, з неповнотою судового розгляду, а також порушенням права особи на справедливий судовий захист, принципи верховенства права, законності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом. Представник апелянта стверджує, що судом першої інстанції не звернув увагу на відповідні порушення та неточності під час складення адміністративних матеріалів, що виразилися у виправленнях дати та часу складення протоколу, невідповідності часу направлення на медичне обстеження та часу складення протоколу, відсутності доказів складання протоколу і вручення його копії особі, відсторонення особи від керування транспортним засобом та передачі іншій особі чи то вилучення транспортного засобу, за наявності яких суд мав усі законні підстави для направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання, натомість, як зазначає представник апелянта, винесено оскаржувану постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 72-82).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 85-86).

У судовому засіданні 01 жовтня 2024 року, яке проводилося в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 та її захисник адвокат Ковпак Олександр Вікторович апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. В ході дослідження обставин справи ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання головуючого судді, пояснила, що на місці зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції вона протокол не підписувала, самого протоколу не бачила, а про його наявність дізналася після направлення матеріалів про адміністративне правопорушення до суду. Адвокат Ковпак Олександр Вікторович, звертаючи увагу на порушення з боку працівників патрульної поліції при складанні протоколу, зазначив, що його підзахисній не були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також зауважив, що після затримання громадянина ОСОБА_2 (пасажира, що перебував у транспортному засобі під час зупинки ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції) ОСОБА_1 продовжила рух на транспортному засобі в напрямку дому.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення повністю доведена поза розумним сумнівом та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 193674 від 20 січня 2024 року, згідно якого 19.01.2024 року о 23-55 год. на автодорозі Т-1610 керувала автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 65 зворот). Також, суд першої інстанції вважав, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №193674 від 20 січня 2024 року відсутні такі закреслення чи виправлення відомостей, які вплинули на доведеність або спростування провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пов`язаного з невиконанням ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України. При цьому, суд урахував, що саме на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано на диску з відеозаписом події, та саме таку поведінку суд і оцінив як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, і які не пов`язані з іншими обставинами (а.с. 66). На думку суду, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується також відеозаписом з нагрудної відеокамери (бодікамери), використання якої передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, відеозапис був досліджений у судовому засіданні, на якому зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції, пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с. 68).

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може та вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з протоколом серії ААД №193674 від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 19 січня 2024 року о 23 годині 55 хвилин по автодорозі Т-1610 керувала автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, за диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП санкція може бути застосована в разі: встановлення факту керування особою транспортним засобом, перебування водія в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів або ж відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Вказані обставини мають бути підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, які не викликатимуть сумніву під час встановлення існування відповідних обставин.

При цьому, необхідно звернути увагу, що підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, мають бути законні та обґрунтовані сумніви поліцейського та наявність підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема, запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Наявність вказаних обставини, в тому числі сумнівів поліцейського, мають бути підтверджені у встановленому законом порядку (відеозапис, пояснення свідків, поліцейських тощо).

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, а саме за п. 6 розділу Х, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відеозапис може бути належним та достатнім доказом в тому разі, якщо відтворює всю процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення (з дотриманням вимог законодавчої процедури від зупинки до проставлення підпису на протоколі та ознайомлення водія з ним) та підтверджує наявність необхідних умов, визначених диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП (факт керування транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння (порушення координації рухів, мови, тремтіння пальців рук тощо).

Проаналізувавши відеозапис, що наявний в матеріалах справи, тривалістю 29 хвилин та 13 секунд, та перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що відеозапис починається з того, що 19 січня 2024 року о 23 год. 58 хв. поліцейський ОСОБА_3 фіксує зупинення транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , після чого з`ясовує напрямок руху осіб, що перебували в автомобілі, після чого встановлює особу, яка керує транспортним засобом шляхом вимоги пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль, після чого запитує чи вживала ОСОБА_1 алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповідає, що не вживала, а також від проходження тесту із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки та у відповідному медичному закладі відмовилася (дата та час, зазначені на відеозаписі 20.01.2024 00:04:30). В подальшому, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із відмовою у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно неї буде складений протокол про адміністративне правопорушення (дата та час, зазначені на відеозаписі 20.01.2024 00:04:30). Протягом наступного часу (дата та час, зазначені на відеозаписі 20.01.2024 з 00:07:00 до 00:15:00) із зупиненого працівниками патрульної поліції авто вийшов громадянин ОСОБА_2 , який вів себе некоректно по відношенню до працівників патрульної поліції, вживав нецензурну лексику, чим створив конфлікту ситуацію, яка призвела до затримання ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції із застосування до ОСОБА_2 засобів обмеження рухомості (кайданок) та поміщення останнього до транспортного засобу працівників патрульної поліції. 20.01.2024 о 00:21 ОСОБА_1 повідомляють, що пасажира (гр. ОСОБА_2 ) буде доставлено до відділку поліції, а відносно ОСОБА_1 буде складено протокол, після чого повідомляють про очікування нею повістки до суду. 20.01.2024 з 00:22:41 в автомобілі працівників патрульної поліції між останніми та гр. ОСОБА_2 відбувається розмова, після чого на 29 хвилині та 13 секунд відео з бодікамери зупиняється. Інші відео вказаної події в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на факт роз`яснення ОСОБА_1 наслідків не проходження огляду та дій водія щодо ухилення від огляду (а.с. 68) не відповідає приєднаному до матеріалів справи відеозапису, який такого роз`яснення не містить. Вказаний відеозапис також не містить відеофіксації самої процедури складання протоколу та відмови ОСОБА_1 від ознайомлення із протоколом та його підпису.

Відповідно, встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який, в свою чергу, не може бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягується до відповідальності. Проте, судом першої інстанції всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, не було в повній мірі досліджено наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, як результат не встановлено та не враховано вищезазначені обставини, а саме відсутність в матеріалах справи повного відеозапису, в тому числі й відсутність відеозапису, на якому ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме в КНП «Арцизька ЦРЛ» (м. Арциз), із відповідним роз`ясненням наслідків відмови від проходження такого огляду, а також відмова ОСОБА_1 щодо ознайомлення та підпису складеного відносно неї протоколу.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п. 1 розділу Х Інструкції №1395 від 07.11.2015 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Однак, такі дії поліцейськими не вчинялись.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, а саме суперечливий характер інформації, зібраної під час розгляду справи, відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися в ніч з 19 на 20 січня 2023 року та в результаті яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, та як результат позбавлення суду можливості відтворити в повному обсязі події зазначені в протоколі для вирішення питання щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП), з метою дотримання принципів та основних засад національного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення обставин справи без належного оформлення, а саме за наявності долучення до матеріалів справи повного відеозапису подій, або ж повідомлення про відсутність даних відеозаписів та відповідно долучення такого повідомлення до наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року скасувати.

Матеріали справи повернути до органів Національної поліції (СРПП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області) для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Повний текст постанови складений 07 жовтня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк