Справа № 442/5559/23 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 33/811/163/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника Буженко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Буженко Юрія Сергійовича на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід спеціального фонду Державного бюджету.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 08.08.2023 о 14-59 год. в с.Грушів Дрогобицького району Львівської області по вул. Т.Шевченка, 45 керував транспортним засобом (мопедом) QING Qi без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Буженко Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасуватипостанову та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропуску строку покликається на те, що з постановою ОСОБА_1 ознайомився лише 22.01.2024 року, сам суд не організував надіслання копії постанови на адресу ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова являється незаконною, та такою, що винесена з грубим порушення норм матеріального та процесуального права.

Зауважує, що на відео ОСОБА_1 чітко та послідовно в присутності багатьох свідків, неодноразово зазначає, що ніяким транспортним засобом не керував, зазначає що проходив сільську дорогу пішим шляхом.

Звертає увагу на те, що на вимогу пройти медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 заявив працівникам поліції обґрунтоване клопотання про надання йому можливості ознайомитись із будь-якими фактичними даними та доказами на підставі яких поліція зробила висновок про перебування за кермом, однак, жодної належної реакції в порушення вимог ст. 268 КУпАП за працівниками поліції не послідувало.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 22.03.2024, захисника Буженко Ю.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржене рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 548329 від 08.08.2023 року, постановою про накладення адміністративного стягнення серія БАД №779447 від 08.08.2023 року, актом огляду на стан сп`яніння, яким встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 08.08.2023 року, яким засвідчується, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; долученим до матеріалів компакт-диском (2 відеофайли), в якому відображені обставини, що відбувалися на місці події за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги строни захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому він не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю безпідставними, оскільки в наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, з оглянутого судом відеозапису з бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 зазначає до поліцейського «яке ти мав право мене зупинити, я виїхав… вас пропустив ….», однак в подальшому заперечує, що керував. При цьому, ОСОБА_1 не вказує, яким чином опинився на місці події, та те, що транспортним засобом керував інший водій, який відсутній та не зазначав дані про його особу. На іншому файлі відображено як з вулиці виїжджає транспортний засіб мопед QING Qi.

З огляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений та не спростований, то ОСОБА_1 , як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, захисник оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Судом враховується рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», за яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Буженко Юрію Сергійовичу строк апеляційного оскарження постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Буженко Юрія Сергійовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк