П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.10.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова - Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 06.09.2024 близько 21:08, у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняв ті самі дії за які протягом року його було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме не виконав вимоги термінового забороненого припису, який був винесений щодо нього.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Крім цього, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак доходжу до переконання про можливість завершення розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КупАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №164214 від 06.09.2024; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 та постраждалої особи ОСОБА_2 від 06.09.2024, рапортом капрала поліції Ковальчук Р.; карткою обліку адміністративного правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , відеоматеріалами з нагрудних бодікамер.

Проаналізувавши вищевказані документи, доходжу до переконання, що вони є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тобто вчинення тих самих дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, тому його дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую: характер вчиненого ним правопорушення; особу правопорушника; ступінь його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, та доходжу до переконання, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межахсанкції частини 2 статті 173-2КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 33, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. в дохід держави.

Відповідно до статті 307 та частини 2 статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мартьянова С.М.