ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В. та його захисника Максимова Р.І. розглянувши апеляційну скаргу захисника Максимова Р.І. на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 11.12.2023 року, о 00 годині 01 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», н/з НОМЕР_1 , рухався біля буд. 5 по вул.Співдружності в м.Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на БК 475125, 475129, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Вважаючи постанову необґрунтованою захисник Максимов Р.І. оскаржив її в апеляційному порядку, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

У апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що у працівників патрульної поліції були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 , законність підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не підтверджена відповідними доказами, то зупинка його транспортного засобу і відповідно пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є незаконною, а відповідно протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №636682 від 11.12.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" від 11.12.2023 року та відеозапис є недопустимими доказами та не можуть бути використані, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що у протоколі про вчинення у графі "до протоколу додаються" не зазначено технічні характеристики засобу фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, а в загальному зазначено "відеозапис", тобто, відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено відеозйомку, роблять результати такої фіксації недопустимими. Вважає, що працівники поліції не роз`яснили права ОСОБА_1 , було порушено право на захист ОСОБА_1 . Вказує, що 01.07.2024 року ОСОБА_1 і захисник не знали про результати розгляду справи, у зв`язку з чим 04.07.2024 року до суду апеляційної інстанції засобами ЕСІТС "Електронний суд" подано апеляційну скаргу на постанову, однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.07.2024 року апеляційну скаргу адвоката Максимова Р.І. повернуто, у зв`язку з чим строк оскарження був пропущений з поважних причин.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 , вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 636682 від 11.12.2024 р., де зазначено, що ОСОБА_1 , в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння при наявності таких ознак.

Громадянину ОСОБА_1 роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. (а.с.2)

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (а.с.3)

Роз`ясненням про відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 від 11.12.2024 р.

Довідкою з відділення поліції про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Диском з відеозаписом на якому автомобіль «ВАЗ 21093», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом ледве не зачепив службовий автомобіль патрульної поліції. При цьому подія відбулась під час дії комендантської години. Під час спілкування з водієм, поліцейським було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, які були названо водієві. При цьому, виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння водія як-то порушення мови та координації рухів, чітко вбачаються з переглянутого відеозапису. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, на що водій відповів відмовою та водієві було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 під час розмови із поліцейським сказав «Так, я випив і перегнав машину», після уточнення поліцейського «Випив?» одразу почав відмовлятись від своїх слів.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, про відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, у зв`язку з чим пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є незаконною, а відповідно протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та відеозапис є недопустимими доказами та не можуть бути використані, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Згідно наявних матеріалів справи подія відбулась під час дії комендантської години, що і було підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки документів, про що працівниками поліції було одразу повідомлено ОСОБА_1 та інших присутніх на місці осіб.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення. Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Апеляційний суд зазначає, що відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не роз`яснили права ОСОБА_1 , було порушено право на захист ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами справи, а саме відеозаписом на якому працівники поліції роз`ясненні ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено про дату, час та місце розгляду справи проте від підпису про своє ознайомлення ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Доводи апеляційної скарги, які, на думку апелянта, зумовлюють незаконність прийнятого рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства та не свідчать про порушення судом вимог процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення враховано ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки транспортним засобом, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності піддати правопорушника покаранню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наведені доводи у апеляційній скарзі не підтвердженні під час апеляційного розгляду та не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови судді районного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Максимову Р.І. строк на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Максимова Р.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя