Справа № 276/41/24
Провадження по справі№ 3/276/118/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 лютого 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , непрацюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №664863, складеного 29.12.2023 поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Житомирського районного управління ГУНП в Житомирській області Придворовим Ю.П., 29.12.2023 о 7 год. 51 хв. на а/д Топорище-Бариші водій ОСОБА_1 керував т.з. Пежо-307, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на відеореєстратор поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час проведення судового розгляду.

За вказаних обставин суд ухвалив проводити судове засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Складені процесуальні документи для визнання їх в кожному конкретному випадку доказами по справі повинні бути належними та допустимими.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, в якості доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №664863, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, надано відеозапис на компакт-диску, направлення в медичний заклад на проходження огляду на стан сп`яніння, розписку про роз`яснення прав правопорушнику, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ББА № 321532 від 29.12.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №664863 від 29.12.2023 року ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за порушення вказаної вимоги передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17,12.2008 (далі - Порядком).

Частиною 1 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 Розділу 1 Інструкції).

Відповідно до п.7 Розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною п`ятою статті 266 КУпАП України передбачено, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з дослідженого відеозапису причиною зупинки ОСОБА_1 , який керував т.з. Пежо-307, н.з. НОМЕР_2 , стала недостатня освітленість номерного знаку на автомобілі. Після встановлення особи водія поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи він щось вживав сьогодні, на що останній відповів, що не вживав. Після цього працівник поліції запропонував йому пройти тест в лікарні. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, вийшов зі свого автомобіля та зачинив його, а поліцейський повідомив, що відеозапис припиняється.

Наступний відеозапис починається з того, що ОСОБА_1 просить поліцейських відпустити його та припинити застосовувати відносно нього фізичну силу, надати можливість зв`язатись зі своїм адвокатом. В цей час поліцейський пропонує пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, стверджуючи що нічого не вживав. Після чого, працівник поліції повідомив, що буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та заборонив йому подальший рух на транспортному засобі.

Дослідивши вказаний відеозапис, суд приходить до висновку, що дії працівники поліції не узгоджуються з положеннями статті 266 КУпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року

Так, поліцейським жодним чином не обґрунтовано підставу для проведення огляду на стан сп`яніння: не повідомлено які саме ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння було виявлено у ОСОБА_1 . Суд враховує, що з дослідженого відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 таких ознак як: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Працівники поліції не проводили перевірку реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло, хоча про таку ознаку зазначено в протоколі.

Крім цього, працівник поліції одразу запропонував водію проїхати до лікарні для проходження тесту, проте не конкретизував для чого: чи для огляду на стан алкогольного сп`яніння чи з метою освідування на стан наркотичного сп`яніння. Водночас, суд зазначає, що з огляду на положення ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Більш того, ОСОБА_1 , незважаючи на дії поліцейсього, погодився пройти тестування в закладі охорони здоров`я. Всупереч цьому, останнього не було доставлено в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд не приймає до уваги подальшу відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 висловив таку відмову під час застосовування відносно нього фізичної сили, про що свідчить наданий суду відеозапис. Доказів неправомірної поведінки ОСОБА_1 органом поліції суду не надано.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015№ 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі у тексті Інструкція) визначений чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Пунктом 5 цієї Інструкції визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У ході дослідження відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського встановлено, що в порушення вимог Інструкції відеозапис безперервно не вівся, відсутні докази роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оформлення в його присутності направлення водія в заклад охорони здоров`я для огляду на стан сп`яніння, складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП з відповідним складенням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності водія. З долученого до справи відеозапису слідує, що він не є безперервним. Між уривками запису існують суттєві проміжки часу, обставини якого незафіксовані, а отже неможливо встановити в повній мірі обставини та їх послідовність.

Відтак, відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, який долучений до матеріалів справи як доказ не відповідає вимогам Інструкції, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не відповідає фактичним обставинам справи та складено з порушенням порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а наявні у матеріалах справи докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є недопустимими. Ініційована працівником поліції процедура огляду на стан сп`яніння є безпідставною та незаконною, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за таких обставин не утворює складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості, відповідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а), відповідно до якої недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М Збаражський