Справа №592/6334/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/889/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевцова П.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевцова П.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 12 квітня 2024 року, о 22 год. 48 хв., в м. Суми, по вул. Марка Вовчок поблизу буд. 13-А, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується Висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» № 378 від 12 квітня 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевцов П.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2024 року, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутність в його діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, суддею не було враховано те, що у Розділі ІІІ п.15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікар препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним на Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/73 від 09 листопада 2015 року зазначено, що «За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до медичного огляду». Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння видається на підставі Акту медичного огляду, тобто, зазначеними пунктами Інструкції визначено, що діагноз встановлюється при наявності проведеного огляду та лабораторного дослідження. Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з Акту огляду на стан сп`яніння, в графі лабораторні дослідження, стоять прочерки, при цьому, вищевказаною Інструкцією, не визначено, у яких випадках лабораторні дослідження не проводяться, а у п. 15 Розділу ІІІ зазначено, що діагноз особи встановлюється при наявності проведеного огляду або лабораторного дослідження, якби так було зазначено, можливо було б застосовувати одну з перелічених подій для встановлення діагнозу, або огляд або лабораторне дослідження. Однак, як вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів справи, у ОСОБА_1 не відбирали зразки біологічного середовища, на чому останній наполягав, що свідчить про порушення вимог Інструкції при проведенні огляду останнього. Крім того, вказаним відеозаписом підтверджується те, що в закладі охорони здоров`я огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння начебто відбувався за допомогою алкотестера «Драгер», проте, у висновку не зазначено його моделі серійного номеру, дату проведення перевірки, порядкового номеру проведеного тесту, тощо. При цьому, прилад алкотестер «Драгер» не є вимірювальною технікою та обладнанням для проведення лабораторних досліджень в розумінні вищезазначеної Інструкції, та який дозволено використовувати лікарським закладам, а є спеціальним технічним засобом, який дозволено використовувати лише підрозділам поліції для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки зупинення транспортного засобу. Тобто, порядку проведення огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» у медичних установах не існує, що свідчить про те, що такий огляд ОСОБА_1 є недійсним.

Крім того, як зазначає апелянт, в оскаржуваній постанові зазначено, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується Висновком КНП СОР «ОКМЦСШ» № 378 від 12 квітня 2024 року, однак, у протоколі, складеному відносно останнього, є посилання на Висновок лікаря №378 від 13 квітня 2024 року, який в матеріалах справи відсутній, а відтак, Висновок лікаря який знаходиться в матеріалах справи є неналежним і не допустимим доказом.

З врахуванням вказаного, апелянт вважає, що висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується виключно на припущеннях, і його винуватість «поза розумним сумнівом» не доведена, що свідчить про те, що вважати законним та обґрунтованим оскаржувану постанову підстави відсутні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевцова П.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№746891 від 13 квітня 2024 року, Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння №378 та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду і саме його даними підтверджується як керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і його зупинка працівниками поліції, пропозиція водієві пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі та згода останнього пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер» і результат виявився позитивним 0,85 Проміле, що стало підставою для складання лікарем відповідного Висновку.

Що стосується посилань апелянта на недопустимість Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 через не проведення лікарем обов`язкових лабораторних досліджень та не взяття зразків біологічного середовища у останнього, та що порядку проведення огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» у медичних установах не існує, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та регулюється, також, і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада2015 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до положень визначених Порядком, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3, 4, 7, 9 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У даному випадку, огляд водія транспортного засобу був проведений у закладі охорони здоров`я із застосуванням спеціальних технічних засобів, за підозрою, що останній перебуває у стані саме алкогольного сп`яніння, і доказів про те, що застосований лікарем алкотестер «Драгер» не відповідав вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, захисником надано не було. Крім того, такий огляд із застосуванням вимірювальної техніки та обладнання, відповідно до п. 9 розділу 3 Інструкції № 1452/735, є одним із видом лабораторного дослідження, в ході якого було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому доводи захисника, що лікар повинен був взяти у останнього ще й зразки біологічного середовища, є надуманими, та такими, що не відповідають вимогам вищезазначених нормативних актів.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що як поліцейськими при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу, так і суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, було враховано Висновок КНП СОР «ОКМЦСШ» № 378, яким встановлено те, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, і доказів на підтвердження того, що даний висновок є упередженим чи необ`єктивним, апеляційному суду надано не було.

Шодо розбіжностей у постанові та протоколі у даті вказаного Висновку, на що посилається апелянт, то апеляційний суд вважає їх технічною помилкою, яка не свідчить про порушення процедури проведеного огляду, при тому, що як вбачається з наявних у справі доказів, події, за яких відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний матеріал, стались у нічний період з 12 на 13 квітня 2024 року, і як зазначено у наявному у матеріалах справи Висновку № 378, складений він був 12 квітня 2024 року о 23 год. 35 хв., а заповнений 13 квітня 2024 року.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність притягнення суддею суду першої інстанції ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП апелянтом в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що просить захисник в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.