Дата документу 31.05.2024Справа № 554/4735/24
Провадження № 3/554/1324/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.05.2024 р. адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення №554/4735/24 (провадження №3/554/1324/2024), №554/5218/24 (провадження №3/554/1437/2024), №554/5223/24 (провадження №3/554/1439/2024) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження, присвоєно їм єдиний номер справи №554/4735/24 (провадження №3/554/1324/2024).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №317130 від 30.04.2024 р. ОСОБА_1 04.04.2024 р. о 17 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_2 , а саме, бив, ображав нецензурною лайкою, принижував, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №317115 від 01.05.2024 р. ОСОБА_1 01.05.2024 р. о 14 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_2 , а саме, штовхав, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №315249 від 02.05.2024 р. ОСОБА_1 02.05.2024 р. о 12 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , відносно якого 01.05.2024 р. винесено терміново заборонний припис серії АА447989 про зобов`язання залишити місце проживання перебування постраждалої особи, заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконав його, та протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, щодо своєї матері ОСОБА_2 , а саме, бив, ображав нецензурною лайкою, принижував, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю.

Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.02.2024 р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, але зазначив, що страждає стійким хронічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, а тому перебував в момент вчинення неправомірних дій у стані, при якому не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Потерпіла у судове засідання з`явилася, підтвердила обставини викладені у протоколах та підтвердила те, що її син дійсно має розлади психіки, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні з вищезазначеним діагнозом. Зазначила, що відразу після останніх подій 02.05.2024 р. ОСОБА_1 було госпіталізовано до лікарні, де він пройшов курс лікування. Пояснила, що коли він не знаходиться у хворобливому стані, то веде себе адекватно і не вчиняє насильницьких дій по відношенню до неї. Через те, що вона не знає як захиститися від його дій у період загострення його захворювання, вона і викликає поліцію, внаслідок чого складаються протоколи про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен, зокрема, перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 17 КУпАП особа, яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Розрізняють два критерії неосудності: медичний (біологічний) і юридичний (психологічний) критерії.

Медичний критерій окреслює всі можливі психічні захворювання, що істотно впливають на свідомість і волю людини. У ст. 20 КУпАП зазначені чотири види психічних захворювань: а) хронічна душевна хвороба; б) тимчасовий розлад душевної діяльності; в) слабоумство; г) інший хворобливий стан.

Для наявності медичного критерію неосудності досить встановити, що на час вчинення суспільно небезпечного діяння особа страждала хоча б на одне із зазначених захворювань.

Встановлення медичного критерію ще не дає підстав для висновку про неосудність особи на час вчинення протиправних дій, відповідальність за які передбачено КУпАП.

Наявність медичного критерію є лише підставою для встановлення критерію юридичного, який остаточно визначає стан неосудності.

Юридичний критерій неосудності виражається в нездатності особи під час вчинення протиправного діяння усвідомлювати свої дії або керувати ними саме внаслідок наявності психічного захворювання, тобто критерію медичного.

У статі 20 КУпАП юридичний критерій неосудності виражений двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не могла усвідомлювати свої дії; 2) вольовою - особа не могла керувати ними. Під «своїми діями» мають на увазі не будь-яку поведінку психічно хворого, а тільки ті його протиправні дії, що передбачені певною статтею КУпАП.

Визначення наявності у особи стану неосудності не відноситься до компенетнціі суду, оскільки по даному питанню необхідні спеціальні знання, які застосовуються експертами в даній галузі знань.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі який у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, крім іншого, висновками експерта.

В матеріалах справи відсутній висновок експерта, за допомогою якого можна було б встановити у якому стані перебував ОСОБА_1 під час вчинення дій, за фактом яких складений протокол, але судом досліджено екіприз-виписку №4212 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», у якій зазначеною, що ОСОБА_1 перебував з діагнозом на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний заклад психіатричної допомоги ПОР» з 02.05.2024 р. по 24.05.2024 р. з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, епізодичний тип перебігу з частими загостреннями, з помірно вираженим дефектом особистості змішаного типу, і з дна інформація свідчить про можливість перебування ОСОБА_1 під час вчинення дій, за фактом яких складений протокол, і стані, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності за положеннями ст. ст. 17, 20 КУпАП.

Ці висновки також підтверджується як показами самого ОСОБА_1 так і потерпілої, яка зазначає, що у період загострення син веде себе не адекватно, а у період після проведеного лікування він цілком нормальна людина.

Таким чином, ініціатором складання протоколу не зібрано та не надано доказів суду про те, що ОСОБА_1 перебував під час вчинення неправомірних дій у стані, коли він міг у повній мірі усвідомлювати свої дії або керувати ними, що давало б суду підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Крім того, на думку суду, із наданих суду доказів неможливо встановити і наявність складу адміністративного правопорушення, а саме, його об`єктивну сторону, оскільки для кваліфікації дій за ст. 173-2 КУпАП необхідно встановити, що особа вчиняє умисно будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру до потерпілої особи, внаслідок чого може бути завдана або була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

Необхідно відрізняти домашнє насильство від конфлікту у сім`ї, який має іншу природу походження. У той час як конфлікт являє собою противоборство /зіткнення суб`єктів з метою реалізації їх суперечливих інтересів, позицій, цінностей і поглядів, за якого позиції учасників є рівними або відносно рівними, насильство опосередковує відносини влади та контролю, для яких характерні такі ознаки як: усвідомлена протиправність дій, завдана шкода, порушення прав людини, значна перевага сил.

Із досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок свого хворобливого стану сам потребує допомоги медичного та психологічного характеру і в такому стані не може вважатися насильником, який свідомо та умисно вчиняє насильницькі дії.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

У рішеннях ЄСПЛ у справах Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року та Карелін проти Росії від 20 вересня 2016 року наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про закриття справи у зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Я.М. Горбунова