Справа № 595/1399/24
Провадження № 3/595/743/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Бучач по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810», у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, результат тесту 0,49 проміле, водій з результатом згідний на місці, в медичний заклад їхати не бажав, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рекуш О.Р. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вмотивоване тим, що ОСОБА_1 з даним протоколом та матеріалами, що містяться у адміністративній відповідальності, складеним щодо нього, не погоджується, оскільки працівниками поліції допущено ряд порушень, докази його вини в сукупності є недостатніми для притягнення до адміністративної відповідальності. За результатами огляду відеозапису можна дійти висновку, що ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у вищевказаному акті (різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота), у ОСОБА_1 немає. Крім того, з дослідженого судом відеозапису неможливо встановити чи встановлювалися взагалі у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які б давали підстави для проведення огляду останнього. Також із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Рішенням Бучацького районного суду від 17 вересня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області задоволено частково, скасовано постанову серії ЕНА №2836571 від 15 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП із накладенням у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. Зважаючи на викладене, адвокат просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ст. 247 КУпАП. До клопотання адвокатом долучено копію рішення Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/1426/24 від 17 вересня 2024 року.

Присутній в судовому засіданні захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Рекуш О.Р. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав з підстав, зазначених ним у письмовому клопотанні.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Рекуша О.Р., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 2.9 «а» ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112362 від 15 серпня 2024 року, де роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис. У графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно здійснив запис: «Пив вчора»;

- рапортом старшого інспектора чергового ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М від 15 серпня 2024 року;

- результатом тесту № 9341 на алкоголь від 15 серпня 2024 року, проведеного приладом «Dragеr Alcotest 6810» № ARBL-0858, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 0,49 %о (проміле) алкоголю. Результат огляду останній не заперечував, що встановлено з відеозапису, дослідженого в судовому засіданні;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проба позитивна 0,49 ‰ (проміле). З результатами ОСОБА_1 згідний, про що розписався у відповідній графі.

- направленням поліцейського РПП ВП №2 (м.Бучач) Гузана А.М., адресованого КНП «Бучацькій міській лікарні» Бучацької міської ради від 15 серпня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2836571 від 15 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме за те, що він 15 серпня 2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Бучач по вул. Центральна, керував транспортним засобом із номерним знаком, який встановлений неправильно на т/з та н відповідає нормам, а саме похилений, що не дає можливості чітко зафіксувати даний номерний знак, чим порушив п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України;

- матеріалами відеофіксацій, долучених до матеріалів справи, з яких слідує, що працівниками поліції зафіксовано факт керування водієм транспортного засобу, його зупину та встановлення особи водія. Під час спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 , останній визнав, що вчора пив пиво. На пропозицію поліцейського погодився продути газоаналізатор Драгер на місці для визначення стану алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,49 проміле. Поліцейським стосовно водія винесено постанову за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування автомобілем водія відсторонено.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких у суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факту керування транспортним засобом і його рух перед складанням протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Що стосується доводів захисника про застосування норм міжнародного права щодо максимального рівня вмісту алкоголю у крові, то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, згідно приписів ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування т/з під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням т/з. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається, а відповідно п. 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на викладене, максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності із національним законодавством не перевищив 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, так як складає 0,2 проміле алкоголю в крові, а показник при огляді водія ОСОБА_1 склав 0,49 проміле. При цьому вказана вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм.

Доводи захисника про те, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/1426/24 від 17 вересня 2024 року була скасована постанова серії ЕНА № 2836571 від 15 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не заслуговують на увагу, адже жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та, відповідно, наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, скасування судом постанови про накладення адміністративного стягнення в порядку Кодексу адміністративного судочинства України не має преюдиційного значення для розгляду даної справи у порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Інші аргументи захисника, наведені у письмових запереченнях щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення його підзахисним від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Як слідує з довідки № 12929 від 16 серпня 2024 року, виданої начальником відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ю.Кунька, згідно даних ІП «АДМІНПРАКТИКА» ІТС ІПНП, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Аналізуючи досліджені під час розгляду справи докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ст. 130 ч. 1, 254, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська