Справа №938/944/24
Провадження № 3-в/938/2/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу,-

В С Т АН О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступила заява від ОСОБА_1 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу у розмірі 8500 гривень, накладеного постановою від 20.09.2024 року, оскільки в нього склалось важке матеріальне становище.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП залишено без змін.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч.1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Кодексом України про адміністративні правопорушення (ст.301) передбачено тільки відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яка зупиняє перебіг строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, встановленого в ч. 1 ст. 303 цього нормативного акта. Вказаним Кодексом не передбачено розстрочки штрафу, призначеного за вчинення адміністративного правопорушення, а також порядку подальшого примусового стягнення штрафу в зв`язку з невиконанням постанови про його розстрочку після фактичного закінчення строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, встановленого в ч. 1 ст. 303 КУпАП.

Відсутність визначеного законом вищезазначеного порядку може призвести до невиконання у подальшому постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, суддя звертає увагу, що вищевказана заява про розстрочку виплати штрафу поступила на електронну поштуВерховинського районного суду Івано-Франківської області, але вона не підписана кваліфікованим електронним підписом особи, яка звертається до суду.

Згідно з п. 25 Положення про ЄСІТС, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. Пунктом 120 розділу VІ «Перехідних положень» Положення про ЄСІТС встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС особи, крім осіб, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані Електронні кабінети в ЄСІТС, можуть подавати до суду документи в електронній формі з використанням адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.

Зазначений факт унеможливлює ідентифікувати особу, від якої надійшла така заява про розстрочку сплати штрафу.

Керуючись ст. ст. 301,303КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ЧЕКАН