Справа № 503/2061/24
Провадження №3/503/1697/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

11 вересня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170061, згідно змісту якого 11.09.2024 року о 13.00 годині ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини - ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався в її адресу грубою брутальною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, при цьому конкретних дій не вчиняв, що могло завдати шкоди її психологічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП висловив свою згоду з правопорушенням, але на уточнююче запитання суду не забажав повідомити причину вище зазначеного його конфлікту зі своєю дружиною і водночас зазначив, що дружина не має до нього претензій, вони продовжують жити однією сім`єю. Також зазначив, що інвалідності не має та являється військовослужбовцем, на підтвердження чого надав копію військового квитка Серії НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.01.2023 року із відповідними в ньому підтверджуючими записами, яка була долучена судом до матеріалів справи, відзначивши, що в найближчий час має повертатися на місце проходження служби.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.09.2024 року, щодо обставин конфлікту, який стався 11.09.2024 року, а також на уточнююче запитання суду відзначила, що обставини діяння викладені у змісті протоколу про адміністративне правопорушення не є перебільшеними і відповідають дійсності. Водночас підтвердила ту обставину, що продовжує жити разом з чоловіком, а те, що сталось, то вже сталось.

Водночас суд відзначає, що ні ст. 268 КУпАП, а ні ст. 15 КУпАП не передбачають яких-небудь відмінностей у провадженні в справах про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців, натомість згідно останньої за вчинення домашнього насильства зазначені особи (військовослужбовці) несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170061 від 11.09.2024 року (а.с.2), який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин; поясненням потерпілої ОСОБА_2 , як тими, що були надані нею усно в судовому засіданні під час розгляду справи, так і тими її поясненнями, що були надані нею письмово 11.09.2024 року (а.с.6), в яких остання повідомила, що 11.09.2024 року о 13:00 годині вона знаходилась вдома разом із чоловіком - ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та почав безпричинно виражатися в її адресу грубою брутальною лайкою, словесно погрожував фізичною розправою, при цьому конкретних дій не вчиняв; а також поясненнями самого ОСОБА_1 , як тими, що були надані ним усно в судовому засіданні під час розгляду справи, оскільки не містили в собі висловлення прямого заперечення в своїх діях відповідного правопорушення, так і тими його поясненнями, що були надані ним письмово від 11.09.2024 року (а.с.5), в яких останній визнав, що 11.09.2024 року близько 12 год. 50 хв. знаходився за місцем свого мешкання вживав алкогольні напої, а саме горілку, після чого йому дружина - ОСОБА_2 зробила зауваження щодо вживання алкоголю, на що Він почав висловлюватися грубою брутальною лайкою та погрожувати фізичною розправою, але реальних дій при цьому не вчиняв, в подальшому приїхали працівники поліції, які повідомили йому про вчинення ним насильства в сім`ї психологічного характеру.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

При цьому суд вважає необхідним додатково відзначити свій висновок щодо оцінки самим ОСОБА_1 свого діяння, з огляду на зміст його усних пояснень, які на думку суду вказують на те, що той за своїм внутрішнім переконанням вважає, що якщо після події правопорушення його сторони примирилися, то правопорушення відсутнє, але суд не погоджується з такою оцінкою і вважає, що у дійсності згадане має значення для вирішення питання про притягнення до відповідальності, проте саме по собі не впливає на кваліфікацію вчиненого діяння як правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 1732 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єкти по відношенню до яких можливе вчинення домашнього насильства визначені спеціальним законом - Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Крім того, відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Одночасно суд приймає до уваги, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією з 21.01.2023 року, а сама подія правопорушення сталася під час його тимчасового перебування вдома поза межами його служби.

Водночас із цим суд не вбачає процесуальних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням в порядку, передбаченому ст. 22 КУпАП, оскільки з огляду на види і розміри адміністративних стягнень визначених законодавцем у санкції ч.1 ст. 1732 КУпАП, суд не вважає, що воно є малозначним адміністративним правопорушенням.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що ч.1 ст. 15 КУпАП передбачає заборону застосування до військовослужбовців громадських робіт та адміністративного арешту, які передбачені як адміністративні стягнення у санкції ч.1 ст. 1732 КУпАП, тому єдиним можливим адміністративним стягненням, яке передбачено санкцією і можливо застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є штраф.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024 та від 23.07.2024 року № 469/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX та від 23.07.2024 року № 3891-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини - воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 15, 23-24, 27, 33-35, 401, 1732 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 204 (двісті чотири) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко