Справа № 405/5881/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Волоткевич А.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, керівник спортивної зали, адреса: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №081717 від 17.08.2024: 17.08.2024 о 07:00 год за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, хапав за руки та намагався вивихнути пальця руки, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав потерпілій особі умисні дії, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, фізичного болю та психологічних страждань, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечив вину в інкримінованому йому правопорушенні. Пояснив, що 16.08.2024 з камер відеоспостереження дізнався про те, що в його будинку ОСОБА_2 зламала замки та проникла до вказаного будинку. У зв`язку з чим, він терміново повернувся додому з-за кордону. 17.08.2024 близько 5:00 через гараж він зайшов до будинку та в спальні в ліжку побачив колишню дружину. За фактом проникнення в будинок він викликав поліцію. Працівники поліції, перевіривши судове рішення, що дозволяє ОСОБА_2 перебувати в будинку, поїхали з будинку. Після від`їзду він ліг спати у ліжко разом ОСОБА_2 . Після цієї дії ОСОБА_2 пішла до кухні готувати сніданок. Він почув брязкіт посуду та спустився на перший поверх, де розташована кухня. Між ними виникла суперечка, під час якої він заборонив ОСОБА_2 брати продукти з холодильника, на що ОСОБА_2 викликала поліцію. Після приїзду поліції, близько 07:30, працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення. Повністю заперечує погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_2 та факт нанесення тілесних ушкоджень. Також, зазначив, що ОСОБА_2 протягом останніх двох років не проживає в будинку по АДРЕСА_1 та її речі там відсутні. Однак, після його одруження з ОСОБА_3 на початку червня 2024 ОСОБА_2 почала переслідувати та тероризувати його та його нову сім`ю.

Потерпіла ОСОБА_2 , яка також допитана в якості свідка, в судовому засіданні пояснила, що 16.08.2024 приїхала до свого будинку по АДРЕСА_1 із спеціалістами по відкриттю замків та викликала поліцію. Після пред`явлення працівникам поліції та спеціалістами по відкриттю замків судового рішення, яке дозволяло їй проживати в будинку, вказаними спеціалістами були відчинені ворота та двері до будинку. Після цього приїхали працівники охоронної служби, яким вона також показала вказане рішення суду. Потім спеціалістами по відкриттю замків були замінені замки у воротах та будинку. Ввечері будучи в будинку, ОСОБА_2 лягла спати в ліжко у спальні. Близько 05:00 17.08.2024 до будинку в спальню зайшов ОСОБА_1 зі своєю дружиною та приїхали працівники поліції на виклик ОСОБА_1 . В присутності працівників поліції вона показала рішення суду, що дозволяє їй перебувати в будинку та передала ОСОБА_1 . Працівники поліції поїхали з будинку. Приблизно через пів години дружина ОСОБА_1 також поїхала з будинку. Після цього вона лягла спати, а біля неї, знявши одяг до спідньої білизни, на ліжко ліг ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 заважав їй спати, вона пішла на перший поверх будинку до кухні готувати сніданок. Під час приготування сніданку до кухні зайшов ОСОБА_1 який почав сварку, заборонив брати продукти з холодильника, ображав її, погрожував фізичною розправою, забрав в неї телефон та видалив відео, на якому було зафіксовано подію правопорушення. Після цього схопив її за руку та вивернув великого пальця на лівій руці, що призвело до звернення її до лікарні за медичною допомогою. Після цього вона викликала поліцію, працівники якої склали на ОСОБА_1 адміністративний протокол за вчинене відносно неї домашнє насильство. Також повідомила, що після розлучення ОСОБА_1 постійно змінює замки в будинку та не надає їй ключі від будинку, в якому вона має право перебувати згідно з рішенням суду. Під час знаходження в будинку ОСОБА_1 , його дружина та батько його дружини заважають їй проживати в будинку, а тому на даний час вона в будинку не проживає, а проживає або в батьків або в друзів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що приїхала 17.08.2024 близько 5:00 год. зі своїм чоловіком ОСОБА_1 до будинку, в якому вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 . В будинок через двері потрапити не змогли, оскільки були змінені замки. Після цього зайшли до будинку через гараж, в спальні будинку побачили ОСОБА_2 . Викликали поліцію за фактом проникнення до їхнього житла. Працівникам поліції ОСОБА_4 пред`явила судове рішення, за яким ОСОБА_2 має право перебувати та проживати в будинку. Після від`їзду поліції, приблизно за півгодини з будинку поїхала. Потім приїхала до будинку близько 9:00. Свідком події не була.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №081717 від 17.08.2024 з доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, її представників, свідка, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність повторюваних в часі інцидентів множинних видів насильства; системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Однак, враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки, притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфлікту, який склався між ним та потерпілою з приводу нерухомого майна, а саме: будинку по АДРЕСА_1 , з моменту розлучення, а саме: з листопада 2023, що не заперечувалось ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 у судовому засіданні, та підтверджується відповіддю адвокату потерпілої ОСОБА_5 з правоохоронних органів за 2023-2024 щодо її звернень до правоохоронних органів з приводу вчинення протиправних дій зі сторони ОСОБА_1 .

Досліджені судом відеозаписи, які наявні в матеріалах справи не підтверджують подію правопорушення, оскільки із вказаних відеоматеріалів відсутні відеозаписи моменту сварки та вчинення психологічного та фізичного насильства ОСОБА_1 відносно потерпілої 17.08.2024 о 7:00 год. Досліджені звукозаписи не дають можливості суду ідентифікувати осіб, розмови яких зафіксовані на вказаних звукових файлах, а в матеріалах справи відсутній відповідний висновок експерта щодо належності голосів відповідним особам.

Дослідивши довідку від 6474 від 17.08.2024 травмпункту КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради», якою зафіксовано у ОСОБА_2 діагноз: розтягнення зв`язок капсульно-зв`язкового апарату І пальця лівої кисті, суд ставить під сумнів достовірність та належність вказаного доказу враховуючи таке.

Вказана довідка від 6474 від 17.08.2024 травмпункту КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради» не відповідає формі Додатку 4 до Порядку проведення та документування результатів медичного обстеження постраждалих осіб від домашнього насильства або осіб, які ймовірно постраждали від домашнього насильства, та надання їм медичної допомоги (пункт 4 розділу III) і не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 658 «Про затвердження Порядку взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.02.2019 № 278 «Про затвердження Порядку проведення та документування результатів медичного обстеження постраждалих осіб від домашнього насильства або осіб, які ймовірно постраждали від домашнього насильства, та надання їм медичної допомоги».

Враховуючи зазначене, вказана довідка від 6474 від 17.08.2024 травмпункту КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради» є неналежним доказом.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_2 на запитання суду про причини звернення до поліції 19.08.2024 о 20:23 з приводу нанесення їй 17.08.2024 ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, повідомила, що вона отримала довідку від 6474 від 17.08.2024 травмпункту КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради» саме 19.08.2024 і після цього звернулася до поліції. В той же час у вказаній довідці зазначено, що ОСОБА_2 необхідно звернутися в поліклініку 18.08.2024. Таким чином, судом не може бути достеменно встановлено дату складення травмпунктом КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради» вказаної довідки, що ставить під сумнів достовірність вказаного доказу.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що не зверталася для подальшого лікування до лікувально-профілактичних закладів не зважаючи на рекомендацію лікаря і необхідність подальшого лікування, що також ставить під сумнів наявність у неї тілесних ушкоджень і діагнозу, відображеного в довідці від 6474 від 17.08.2024 травмпункту КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради», а відтак і наявність шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Судом також враховується відсутність в матеріалах справи висновку експерта про тяжкість нанесених їй тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Проте, інспектором під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту, ОСОБА_1 умисно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_2 , ображав та погрожував, чим міг завдати психологічну та фізичну шкоду потерпілій, і що це спричинило наслідки, передбачені п.14, 17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Жодним із наявних доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства, як завдання шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , окрім цього, не встановлено, чи викликали дії ОСОБА_1 будь-які наслідки, передбачені п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на зазначене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфлікту, не може свідчити про вчинення психологічного та фізичного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173-2, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Повна постанова складена 07.11.2024.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Андрій Вікторович Волоткевич