Справа № 473/171/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" лютого 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Могили С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська із застосуванням фіксації процесу технічними засобами матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м.Олександрія Кіровоградська область, згідно з протоколом військовослужбовець НОМЕР_1 старший водій роти ОБР, проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №582069 від 01.01.2024 року поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «01.01.2024 року 18 год. 45 хв. м.Вознесенськ, вул.Одеській, біля буд. 45 водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHERY д/н НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки та у Вознесенській ЦРЛ, що зафіксовано на нагрудну камеру».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що вину за складеним відносно нього протоколом він не визнає. Оскільки не довіряє поліції, то просив залучити двох свідків. Дійсно керував ТЗ, але п`яним не був. Був зупинений поліцією за те, що коли проїздив світлофор, який не мав мигаючого зеленого, проїхав на заборонений сигнал. Йому не повідомляли про відео фіксацію з самого початку. Пропонували продути драгер, він відмовився, а на пропозицію пройти медичний огляд у медичному закладі погодився. Проте хотів їхати до лікарні на своїй машині, але поліцейські йому не дозволили. Залучити іншого тверезого водія йому не пропонували. Зазначив, що протокол складався у його відсутності, оскільки на місці події нічого не складали та йому не вручали. Сказали чекати. Він сів до свого авто та чекав, а вони поїхали. Ніяких повідомлень чи протоколу йому не надходило. Зазначив, що його особу встановили по додатку Дія напарник поліцейського щось прописував на планшеті. Зазначив, що поліцейській займалися іншою справою та о 19.10. год йому протокол не вручали та права не роз`яснювали.

Захисник Могила С.М. просив провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, вказавши, що поліцейські порушили вимоги чинного законодавства при оформленні матеріалів справи. Так на відео видно, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд в лікарні, погоджувався на таке освідування, він лише хотів поїхати туди на власному авто та поліцейські могли забезпечити таке його право, яке не заборонено чинним законодавством, залучивши іншого водія. Йому сказали чекати на місці та він чекав, натомість як поліцейські поїхали та у відсутності його клієнта склали протокол та ці дії на відео (а саме складання протоколу) не зафіксовано. Також вказав, що надане відео є не повним та не містить процедури складання протоколу, роз`яснення прав особі, а також на відео немає того, що як зазначено в протоколі, що нібито ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі. Окрім того захисник вказав, що суть правопорушення в протоколі вказана поліцейським на особу з прізвищем « ОСОБА_2 », хоча з відео та пояснень особи, яка притягується до відповідальності вбачається, що ОСОБА_3 має інше прізвище та відповідні документи він демонстрував поліцейським у додатку «Дія».

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №582069 від 01.01.2024 року в судовому засіданні також було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції. Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На диску, що надано поліцейськими до протоколу, міститься відеофайли, на яких зафіксовано, що поліцейським ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, роз`яснено наслідки такої відмови, а також те, що у разі відмови буде складено протокол. Поліцейський вказує на наявні на його думку ознаки сп`яніння у водія, а саме запах алкоголю. ОСОБА_1 відмовляється від пропозиції поліцейських пройти такий огляд на місці, але бажає пройти огляд в лікарні. Проте вказує, що хоче поїхати туди на власному авто. Поліцейський говорить, що відсторонює його від керування т/з та вважає це відмовою від проходження огляду.

Відео не містить процедури складання протоколу, вручення його особі та роз`яснення прав, а також того, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі, як це зазначено поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі матеріалів провадження судом встановлено, що поліцейський ОСОБА_4 склав протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №582069 від 01.01.2024 року відносно ОСОБА_1 (розділ протоколу «про те, що громадянин ПІБ)».

Натомість як в розділах протоколу «суть правопорушення» та те, кому належить авто, прізвище особи поліцейським вказано « ОСОБА_2 ». Тоді як права вказано, що роз`яснено « ОСОБА_3 ». Розділ протоколу «особу встановлено» - поліцейським не заповнено.

Такі дані протоколу про адміністративне правопорушення, який по суті є межами пред`явленого особі обвинувачення за ч.1 ст.130 КУпАП, викликає обґрунтовані сумніви, оскільки містить не конкретне обвинувачення не можливо однозначно встановити стосовно якої особи та з яким прізвищем складено такий протокол.

Натомість як п.9 Розділу ІІ "Документування адміністративних правопорушень» Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачає, що: «При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла))».

Такі дані про особу мають бути встановлені співробітником поліції на підставі документів, що посвідчують особу та які визначені статтею 13 Закону України від 20 листопада 2012 року №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

В ст.279 КУпАП вказано, що розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому у відповідності до вимог ст.256 КУпАП обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі про адміністративне правопорушення конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст.251 КУпАП одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Він має містити усі перелічені у ст.256 КУпАП відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо досліджених судом відеозаписів, то з них вбачається, що вони не містять процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №582069 від 01.01.2024 року поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що його складено о 19.10 год. 01.01.2024 року та ОСОБА_1 відмовився від підпису проте на відео це на зафіксовано та відео припиняється раніше.

Тоді як згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

У даній справі фіксація правопорушення відбувалася не безперервно та без дотримання вимог ст.266 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п.5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено, що: «5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».

З огляду на допущені порушення наданий диск із відеозаписами є недопустимим доказом. Та окрім того він не дозволяє перевірити покази, надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, про те, що він чекав поліцію та бажав пройти огляд в лікарні.

Окрім того в справі є копія протоколу, яка з не відомих причин не вручена ОСОБА_1 , що не виключає того, що протокол було складено у його відсутності, про що він і пояснив під час судового розгляду провадження. Даних про те, що йому копія протоколу надсилалася поліцією матеріали справи не містять.

Тоді як відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Статтею 256 КУпАП визначено, що протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Зазначені вимоги ст.ст.254, 256, 268 КУпАП не було дотримано особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , чим було порушено право особи на захист, так як відповідно до п.65 Рішення ЄСПЛ у справі «Іглін проти України» від 12 січня 2012 року передбачено, що: «65. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без перешкод можливості викласти суду, який розглядає справу, всі необхідні аргументи захисту і таким чином вплинути на результат провадження».

Також у справі не було забезпечено водієві право пройти огляд в лікарні з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, якою передбачено таке:

«У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом».

Отже ст.266 КУпАП не містить вимоги про те, що водій, що підлягає освідуванню, має бути доставлений до лікарні виключно на авто поліції, як про це на відео вказує поліцейський.

Крім того згідно з «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103:

«6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав».

Цей нормативний акт також не містить вимоги про те, що водій доставляється до лікарні виключно на авто поліції.

Окрім того у справі відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно із Додатком 1 до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Оскільки в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , містяться дані на особу із іншим прізвищем, а саме ОСОБА_1 , виправлення та застереження до протоколу не внесені, надані відеозаписи не зафіксували всієї процедури оформлення матеріалів провадження, протокол особі не вручено з невідомих причин, а також не забезпечено доставку до лікарні для проходження огляду за згоди на те водія - такі докази викликають обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

При цьому суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки це є обов`язком осіб, які відповідно складають протоколи.

Так, ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку це органи Національної поліції.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що поза розумним сумнівом наданими поліцією матеріалами провадження, які складені з порушенням вимог чинного законодавства, не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП провадження стосовно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст.9, 130 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар