Справа № 677/1366/24
Провадження № 3/677/738/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року, о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого остання 29.07.2024 року погрожувала та писала SMS повідомлення в месенджері «Telegram» із нахилом про доведення до самогубства для неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим завдала останній моральний біль там могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, однак не досягнула 16 річного віку, тому до відповідальності притягується її мати ОСОБА_1 , яка вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.

ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать матеріали даної адміністративної справи, оскільки особисто писала пояснення у протоколі - «Дитина вину визнала, бесіду проведу».

Закон виходить з презумпції, що учасник справи повинен дізнатися про хід розгляду справи, тобто діє презумпція обізнаності. Цю ж презумпцію обізнаності слід застосувати і до випадків інформування учасника справи про дату судового розгляду альтернативними способами повідомлення. Тим більше, така презумпція застосовується під час вручення судової повістки. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери і адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_4 і його представника у судові засідання неповажними і розцінює їх неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у їх відсутність.

Неявку ОСОБА_1 у судові засідання 09.09.2024 року та 27.09.2024 року суд розцінює як її намагання уникнути відповідальності..

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, -

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки, окрім визнання нею своєї вини, про що вказала в протоколі, її вина підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 092684 від 01.08.2024 року,письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.07.2024 року, ОСОБА_5 від 31.07.2024 року, ОСОБА_6 від 31.07.2024 року, ОСОБА_3 від 31.07.2024 року, ОСОБА_7 від 31.07.2024 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 .

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка працює, до адміністративної відповідальності не притягувалась, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та доходить висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 184 КУпАП в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.3 ст.184, 34, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя: В.О. Шовкун