Березівський районний суд Одеської області
06.11.2024
Справа № 494/1986/24
Провадження № 3/494/865/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Рябчун А. В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшли адміністративні матеріали за протоколом серії АДД № 579582 від 21 жовтня 2024 року за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Так, згідно з протоколом серії АДД № 579582 від 21 жовтня 2024 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 21 жовтня 2024 року о 13 год. 12 хв. в с. Златоустове по вул. Л. Українки навпроти буд. 25 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву приладу «Драгер» в законному порядку відмовився, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статтею 130 КУпАП.

В судовому засіданні 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 пояснив, що 21 жовтня 2024 року дійсно перебував в автомобілі, який був припаркований за зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою. Проте, він не керував транспортним засобом, а знаходився на передньому пасажирському сидінні, слухав музику, за кермом сидів його син. Автомобіль не перебував у стані руху. З протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, вважає, що його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності, оскільки він не керував автомобілем.

Розглянувши адміністративну справу суд дійшов наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2024 року о 13 год. 12 хв. в с. Златоустове по вул. Л. Українки, навпроти буд. 25, знаходився автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , із заведеним двигуном. На вимогу працівників поліції з автомобіля вийшов ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву приладу «Драгер» в законному порядку відмовився.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Відповідно до пункту 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 579582 від 21 жовтня 2024 року, який ОСОБА_1 підписав без зауважень та погодився з ним; копією постанови серії ББА № 257857 від 21 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та розпискою ОСОБА_2 від 21.10.2024 року.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що він не перебував за кермом транспортного засобу. Так, дійсно, з оглянутого відеозапису з нагрудних бодікамер поліцейських видно, що ОСОБА_1 виходить із переднього пасажирського місця. При цьому його син вийшов з автомобіля із заднього пасажирського місця справа. Тобто, пояснення ОСОБА_1 , що за кермом автомобіля перебував його син спростовано долученими до адміністративних матеріалів відеозаписами. Крім того, суд враховує, що автомобіль перебував у нерухомому стані із заведеним двигуном, що також підтверджено відеозаписом, та на прохання працівників поліції ОСОБА_1 вимкнув двигун автомобіля. Інших осіб, які б могли бути чи перебували за кермом автомобіля судом не встановлено, на відеозаписах такі відсутні.

При цьому судом враховано, що у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він, керуючи транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, яким він повідомив, що вживав алкогольні напої. При цьому вказав, що від проходження тесту на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» він відмовився, також відмовився їхати до закладу охорони здоров`я для освідування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що діяння ОСОБА_1 відповідають кваліфікації за частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 579582 від 21 жовтня 2024 року, який оформлений відповідно до положень статті 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Халлоран та Френсіс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достовірні, належні та допустимі докази, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами статті 33 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до статей 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути із ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтею 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач: ГУК в Одеській обл./Одеська обл./21081300; код отримувача 37607526; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; номер рахунку - UA0015001; код класифікації 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін відповідно до вимог статей 307, 308 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя А. В. Рябчун