Дата документу 19.02.2024
Справа № 334/6889/23
Провадження № 3/334/21/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Наталія Валеріївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: захисника-адвоката Ревкової А.К., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №393657 від 11.08.2023, 11.08.2023, о 19-46 год. в м. Запоріжжя, Дніпровський район, на вул. Сержанта Медведєва, біля буд.1, ОСОБА_1 керувала ТЗ ЗАЗ 968 М, д.н. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного огляду №6838 від 11.08.2023, чим порушила п. 2.9а ПДР України. Від керування ТЗ відсторонена шляхом паркування в заїзному кармані.

В судовому засіданні адвокат просила провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначила, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки фабула протоколу не відповідає фактичним обставинам справи, а матеріали провадження поза розумним сумнівом не доводять факт керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, матеріал складений з чисельними порушеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції №1376 (відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, нероз`яснення прав при складанні протоколу, відсутність ідентифікаторів відеозапису). Також зазначає, що порушена процедура проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Заслухавши захисника, перевіривши адміністративний матеріал та додані до нього документи, продивившись відеозапис, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП надані суду : - протокол про адміністративне правопорушення від 11.08.2023 серії ААД №393657, в якому зафіксовано, що 11.08.2023, о 19-46 год. в м. Запоріжжя, Дніпровський район, на вул. Сержанта Медведєва, біля буд.1, ОСОБА_1 керувала ТЗ ЗАЗ 968 М, д.н. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного огляду №6838 від 11.08.2023. Від керування ТЗ відсторонена шляхом паркування в заїзному кармані, чим порушила п. 2.9а ПДР України;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на місці зупинки не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.08.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.08.2023 №6838, відповідно до якого 11.08.2023 о 21.05 годині ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння;

- рапорт інспектора В2Р1Б1 УПП в Запорізькій області, в якому зазначено, що під час несення служби отримали на службовий планшет порушення ПДР по вул. Металургів. При відпрацюванні виклик за адресою: вул. Сержанта Медведєва, було виявлено та зупинено ТЗ ЗАЗ 968 М д.н НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу AlcotestDrager6820, на що водій не погодився було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога на, що водій погодився. Пройшовши огляд у лікаря нарколога було встановлено що водій ОСОБА_1 знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, висновок лікаря нарколога №6838 від 11.08.2023, 1,95% проміле.

При цьому слід зазначити, що а ні в протоколі, а ні у Висновку щодо результатів медичного огляду не зазначено кількісний показний алкогольного сп`яніння.

Посилання у рапорті інспектора на те, що у ОСОБА_1 , відповідно до висновку лікаря нарколога №6838 від 11.08.2023 встановлене алкогольне сп`яніння - 1,95% проміле, не підтверджується вказаним висновком, в якому, як зазначене раніше, вказаний показник взагалі відсутній.

До матеріалів справи наданий відеозапис з бодікамер поліцейських, який було досліджено у судовому засіданні.

З вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їжджають до автомобіля - ЗАЗ 968 М який стоїть біля бордюру, в авто сидить ОСОБА_1 (габарити, фари вимкнені, двигун заглушений, тобто будь-яких ознак руху авто не було), на вимогу поліцейських остання надає документи. При цьому на відеозапису ОСОБА_1 неодноразова вказує на те, що вона не керувала авто та просить надати запис з якого вбачається зворотне, проте працівники поліції не надають їй вказаного запису.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, в якому визначені терміни, що наведені у цих Правилах, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно абзацу 3 пункту 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи N 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення "водія" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом.

Докази додані до протоколу не доводять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності (висновки Верховного Суду викладені у постанові від 18.07.2019 року у справі N 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Крім того, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що при складанні протоколу працівниками поліції не було роз`яснено прав ОСОБА_1 , які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується дослідженим відеозаписом, що є порушенням п.2 розділу ІІ вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Із системного аналізу норм КУпАП вбачається, що процесуальні права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються уповноваженим на складання протоколу суб`єктом на момент його складання.

Проте, як зазначено раніше, відповідно до відеозапису при складанні протоколу вказані вимоги закону не були виконані.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази (протокол, направлення, акт, висновок та відеозапис), приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 245,251,252,279, 280, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: