Провадження № 33/824/3167/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Таранова С.І., розглянувши справу за апеляційною скаргою Таранова С.І. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 13 грудня 2023 року, о 21 год 40 хв., керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Святошинській, 46 в м. Вишневе Бучанського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки водія за допомогою приладу «Alcotest 6820», результат тесту становив 2,08 %.

В апеляційній скарзі захисника Таранова С.І. вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник, вказав на те, що ОСОБА_1 не був учасником дорожнього руху, що зафіксовано на відеозаписі із бодікамери поліцейського. На переконання захисника, доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 , автомобілем «Mitsubishi Lancer», матеріали справи не містять. Крім того відеозапис з нагрудної камери поліцейського з місця пригоди не відображає тих обставин, за якими можливо було би встановити, що останній перебував за кермом автомобіля, який перебував у рухомому стані. Окрім цього, не було виписано та видано відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про недотримання процедури оформлення протоколу за статтею 130 КУпАП. Крім того, на відеозаписі вбачається те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалася процедура проходження огляду на стан сп`яніння, причини, з яких було констатовано факт алкогольного сп`яніння, що свідчить про недотримання процедури оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП. Таким чином, водій ОСОБА_1 був фактично позбавлений можливості заперечити результати огляду на місці зупинки, у зв`язку із цим був позбавлений права пройти огляд у лікаря нарколога в спеціалізованому медичному закладі. Звернув увагу на те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до відповідного закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. Таким чином, під час складання протоколу, працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого передбачена законом процедура огляду особи на стан алкогольного сп`яніння не була дотримана, а результат тестування за допомогою приладу «Alcotest 6820», не може бути визнано допустимим доказом. Крім того, з відеозапису вбачається, що для проходження ОСОБА_1 тесту на приладі «Драгер» працівником поліції не було розпаковано нового одноразового мундштука. Отже, ОСОБА_1 пройшов тест на приладі з мундштуком, який перед проходженням тестування не знаходився в герметично запакованому середовищі, а відтак отриманні результати тесту не можуть бути прийняти в якості беззаперечного доказу у підтвердження перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Наведені обставини, на переконання захисника, свідчить про те, що працівниками поліції було порушено вимоги Закону України «Про Національну поліцію» в частині правил застосування технічних приладів та технічних засобів. Крім того, захисник вказав на те, що в матеріалах справи наявний відеозапис, не є безперервним, що є істотним порушенням вимог статті 266 КУпАП та пункту 5 розділу IIІнструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, оскільки неможливо встановити всіх обставин та складу адміністративного правопорушення. Також, захисник звернув увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Таранова С.І. Просив постанову скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Таранова С.І., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються наступними доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 276222 від 13.12.2023 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, ознак транспортного засобу та даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;

роздруківкою результатів проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу відповідно до якого за результатами цього огляду у ОСОБА_1 виявлений алкоголь в концентрації 2,08 0/00;

відеозаписом процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та фіксації результатів цього огляду, що зроблений з допомогою нагрудної камери поліцейського;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для накладення на нього стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються зазначеним відеозаписом відповідно до якого останній фактично не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Обстановка, за якої проводився огляд на стан сп`яніння, поведінка як самого ОСОБА_1 , так і його супутниці указують на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не оспорювався.

На думку суду процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та фіксації результатів цього огляду була проведена у відповідності до вимог нормативних документів, які регламентують цю процедуру, а саме: ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду»,затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. Аналіз зібраних у справі доказів не викликають у суду сумніву як у правильності проведеної процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і достовірності її результатів.

Доводи апеляційної скарги в частині позбавлення ОСОБА_1 можливості заперечити результати огляду на місці зупинки, тобто був позбавлений права пройти огляд на стан сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі суд вважає такими, які не ґрунтуються на матеріалах справи. Зокрема, матеріали справи не містить будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 був позбавлений такого права, а у апеляційній скарзі не зазначено те, у який спосіб відбулося таке позбавлення. Із наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював результати огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, що виключало необхідність роз`яснювати йому право на проведення огляду у закладі охорони здоров`я у тому числі і надання йому відповідного направлення

Посилання у апеляційній скарзі на те, що мундштук, який використовувався у ході проведення огляду на стан сп`яніння не був запакований герметично, не підтверджується матеріалами справи. Суд при цьому звертає увагу на те, що безпосередньо перед проведенням огляду ОСОБА_1 не висловлював жодних зауважень чи заперечень щодо даної обставини, взяв участь у огляді на не висловив заперечень щодо його результатів.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відеозапис події, що наданий поліцейськими не є безперервним не дає підстав для скасування постанови суду першої інстанції. Так, наданий суду відеозапис містить достатню кількість фактичних даних які указують на доведеність факту керування ОСОБА_1 , транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що обставини проведення огляду на стан сп`яніння зафіксовані безперервно, а указаний відеозапис містить достатню кількість фактичних обставин якими доводиться правильність і законність проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та фіксація результатів цього огляду. Апелянтом у апеляційній скарзі не зазначено та у ході судового розгляду не доведено як відсутність безперервності відеозапису могла вплинути на висновки суду, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, захисник у апеляційній скарзі звернув увагу на те, що місцевий суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Однак апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 був присутній у суді апеляційної інстанції, мав захисника і мав можливість нарівні із захисником навести доводи та надати докази на доведення своєї невинуватості. Наведені стороною захисту доводи та надані докази не спростовують висновків місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд повторно констатує те, що матеріали справи містять достатню кількість доказів винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у цій справі, у тому числі і із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не встановлено.

Постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги, а зазначену постанову залишає без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги захисника Таранова С.І. відмовити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк