Провадження № 3/466/350/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 12.12.2023р., о 15.30 год., у м. Львові по пр. Чорновола вчинив дрібне хуліганство, а саме виражався нецензурною лайкою у бік поліцейського, чим порушив громадський порядок і спокій, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду для розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повідомлень.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній був присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться у Шевченківському районному суді м. Львова.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України доведена та стверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами адміністративної справи.

В зв`язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, вважаю, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та оштрафувати його на 3 (три) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 51 (п`ятдесят одну ) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, внесено подання прокурора до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя І. Є. Зима