Код суду 233 № 233/1404/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД 677301 03 березня 2024 року о 14 год. 05 хв. в м. Костянтинівка по вул. Островського, 456 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 626 номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судове засідання ОСОБА_1 та захисник Нещерет О.С. не прибули, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Захисник Нещерет О.С. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своє клопотання обґрунтовує тим, що на його думку, адміністративний протокол складений незаконно, з огляду на наступне.

По-перше, частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом. Жодного доказу щодо керування ОСОБА_1 03.03.2024 року о 14.05 год. транспортним засобом «Мазда 626» н.з. НОМЕР_2 в матеріалах справи не має. Відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не підтверджує факт керування ОСОБА_1 03.03.2024 року о 14.05 год. транспортним засобом, а навпаки спростовує таке твердження, так як відеозапис починається 03.03.2024 року тільки о 14.23 год., а тому він і не може містити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 03.03.2024 року о 14.05 год.

Враховуючи зазначене, дії ОСОБА_1 не можна вважати порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України. Припущення з цього приводу не можуть вважатись доказами по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

По-друге, частина 1 та 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» містить виключний перелік підстав для зупинення транспортного засобу. В ч. 3. ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Тобто, якщо припустити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, то цей транспортний засіб мав бути законно зупинений співробітниками поліції, а в противному випадку протиправність зупинки ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого» водія. Відеозаписи, які знаходяться в матеріалах справи, взагалі не містять відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не містять відомостей про порушення ОСОБА_1 ПДР, та не містять відомостей про зупинку працівниками поліції транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_1 . Тобто, в даний час достовірно не встановлено, яка була законна підстава для його зупинки, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що такі висновки, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1576552 від 03.03.2024 року не можна вважати доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підставою для його зупинки по цій справі, так як в постанові серії ЕНА № 1576552 від 03.03.2024 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, зазначений час та місце скоєння правопорушення, а саме 03.03.2024 року в 15.40 год., а згідно з протоколом серії ААД № 677301 від 03.03.2024 року зазначено, що 03.03.2024 року о 14.05 год. водій ОСОБА_1 керував т/з «Мазда 626» н.з. НОМЕР_2 (тобто скоєне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП сталося пізніше на 1.35 год ніж «правопорушення», передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП), а крім того суть і обставини правопорушення, зазначені в постанові серії ЕНА № 1576552 від 03.03.2024 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП таким чином: «Не використовував ремень безпеки під час руху на авто» (тобто в цій постанові не зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не використовував ремень безпеки). Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена в разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Відповідно до п. 1.10 ПДР учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному. Відповідно до п. 2.3 в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не престебнутих ременями безпеки. А крім, відповідно до п. 5.2 б ПДР пасажири, користуючись транспортним засобом повинні під час пересування на транспортному засобі користуватися засобом пасивної безпеки. Тобто, згідно з ПДР і водій, і пасажир повинні користуватися засобами безпеки, а саме ременями безпеки. В якості якого учасника дорожнього руху ОСОБА_1 перебував в автомобілі 03.03.2024 року о 15.40 год. водія чи пасажира і не був пристебнутий ременем безпеки, в зазначеній постанові не вказано. Враховуючи, що протокол серії ААД № 677301 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений 03.03.2024 року о 15.00 год. та ОСОБА_1 був відсторонений від керування, 03.03.2024 року о 15.40 год. він не міг керувати транспортним засобом, тобто не міг виконувати функції водія. Відповідно, вважає, що копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1576552 від 03.03.2024 року не є належним та допустимими доказом факту керування ОСОБА_1 03.03.2024 року саме в 14.05 год. та відповідно цю постанову не можна вважати законною підставою для зупинки ОСОБА_1 і складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

По-третє, якщо припустити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у законний спосіб був зупинений, тільки тоді в нього з`являється обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України, де зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Так, відповідно до ч. 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Аналогічні вимоги містяться і у п. 6, 7 розділу І Інструкції, а саме: п. 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). п. 7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Тобто, виходячи з наведених норм закону та підзаконних нормативних актів, огляд водія на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння) повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, такий огляд повинен бути проведений в закладах охорони здоров`я. Вищезазначені нормативно правові акти визначають чітку послідовність дій поліцейського при огляді водія на стан сп`яніння, порушення яких має наслідки передбачені ч. 5 ст. 266 КУпАП. Як вбачається з відеозапису, що міститься в матеріалах справи, поліцейський каже ОСОБА_2 , що у нього є підозра, що він сьогодні вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 заперечує цей факт, тоді поліцейський пропонує ОСОБА_1 продути «Драгер» або проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього поліцейський «змінює» порядок огляду і пропонує ОСОБА_1 спочатку пройти огляд в медичному закладі або продути алкотест «Драгер» на місці. (Час на відеозаписі з 14.23 год по 14.27 год.) Період часу з 14.27 год. по 14.53 год. відеозапис подій 03.03.2024 року відсутній. О 14.53 починається відеозапис на якому вбачається, що поліцейський знов пропонує наступний порядок огляду ОСОБА_1 спочатку пройти огляд в медичному закладі або продути алкотест «Драгер» на місці. ОСОБА_1 скаржиться на стан здоров`я і каже, що в даний час не може пройти такий огляд, поліцейський розцінює це як відмову від огляду.

Захисник вважав, що за наявності підстав, поліцейський повинен був висунути вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, і тільки після цього видати направлення та забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я де ОСОБА_1 повинен був пройти огляд на стан сп`яніння. Задавати питання, пропонувати пройти огляд не є вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. На думку захисника, поліцейський повинен не пропонувати та ставити питання, а вимагати виконання його законних вимог. Крім того, поліцейський повинен спочатку вимагати проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від проходження такого огляду на місці зупинки вимагати та забезпечити проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Отже, поліцейський не мав права пропонувати альтернативу огляду на стан алкогольного сп`яніння або на місці або в медичному закладі. Всі зазначені ним факти свідчать про те, що поліцейські не вимагали від ОСОБА_1 пройти встановлений законом та Інструкцією порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження ним огляду на стан сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, поліцейським заповнено 03.03.2024 року о 14.30 год, і в цьому направленні зазначено, що ОСОБА_1 доставлений на огляд до закладу охорони здоров`я. А тому взагалі не зрозуміло, що саме порушив ОСОБА_1 якщо його доставили на огляд до закладу охорони здоров`я. На підставі вищенаведеного, вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, так як саме цей порядок не був дотриманий поліцейськими, а відповідно ОСОБА_1 не порушив вимоги п. 2.5. ПДР та не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також звертає увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення від 03.03.2024 року серії ААД № 677301 не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Разом з цим, під час судового розгляду захисник зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 677301 від 03.03.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений у м. Костянтинівка поліцейським ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Головко Артемом Ігоровичем (юридична адреса цього відділу поліції, згідно супровідного листа до суду, є Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 149). Тобто виник сумнів чи мав право (був уповноважений) поліцейський ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_3 виконувати завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху в іншому населеному пункті (м. Костянтинівка Донецької області) та відповідно складати адміністративні протоколи у сфері забезпечення дорожнього руху у м. Костянтинівка Донецької області.

З цією метою, ним зроблено адвокатський запит до начальника Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області для надання документів на підтвердження повноважень поліцейських Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області на забезпечення безпеки дорожнього руху безпосередньо в м. Костянтинівка, Донецької області.

02.05.2024 року захисник отримав відповідь № 76аз/401/04-2024 від 12.04.2024 року начальника Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області про те, що адмінпротокол серії ААД № 677301 від 03.03.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складений у м. Костянтинівка поліцейським ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Головко Артемом Ігоровичем, який знаходився у наряді згідно графіку чергувань. Також вказано, що наряд ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області виконував 03.03.2024 року завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху на території населених пунктів, які входять в зону обслуговування ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, згідно з наказом ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів». До цієї відповіді надано копію наказу ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів». Більше ніяких документів до відповіді № 76аз/401/04-2024 не надано.

При дослідженні копії наказу ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів», захисник звертає увагу суду, що це наказ був виданий для виділення нарядів відділу реагування патрульної поліції з метою забезпечення належної охорони публічної безпеки і порядку на території Донецької області, а не для забезпечення безпеки дорожнього руху, як зазначено у відповіді на адвокатський запит.

Виходячи з вищенаведеного, захисник вважає, що наказу про виконання поліцейським ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Головко Артемом Ігоровичем 03.03.2024 року завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху в іншому населеному пункті (м. Костянтинівка Донецької області) не має.

Наказу про службове відрядження 03.03.2024 поліцейського ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старший сержанта поліції ОСОБА_3 до іншого населеного пункту (м. Костянтинівка Донецької області) для виконання службового завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху поза місцем його постійної служби на його запит не додано.

Відповідно відсутні посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та картка автоматизованої інформаційної системи "Відрядження" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" поліцейського ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Головко Артема Ігоровича станом на 03.03.2024 року.

За приписами абзацу 1 пункту 1 частини 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції. Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2025 року (далі Інструкція № 1376) відомо: - пункт 1 Розділу ІІ Інструкції № 1376 - складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції. - пункт 12 Розділу ІІ Інструкції № 1376 - протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відсутність зазначених наказів та документів дають підстави захиснику стверджувати, що поліцейський ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції Головко Артем Ігорович не був уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 677301 від 03.03.2024 року у м. Костянтинівка Донецької області стосовно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 та ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Вважає, що всі зазначені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР вказує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до суду надано:

- інформацію викладену в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 677301 від 03 березня 2024 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого о 14 годині 30 хвилин 03 березня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук;

- відеозапис з місця зупинки транспортного засобу яким зафіксовано факт відмови громадянина ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи доводи захисника суддя зазначає наступне.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За приписами ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Статтею 23 ЗУ «Про національну поліцію» передбачені повноваження поліції до покладених на неї завдань.

Приписами ст. 2 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Таким чином, повноваження поліцейських поділяються від виконання завдань останніми.

В Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України № 357 від 27.04.2020 року (далі Інструкція № 357) зазначено наступне: група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку,

2) взаємодії з населенням,

3) безпеки дорожнього руху,

4) запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення,

5) оперативного реагування на них; зона оперативного реагування наряду поліції - територія обслуговування, яка закріплена в системі ІПНП за конкретними нарядами поліції.

Зони визначаються керівництвом територіальних органів (підрозділів) поліції та затверджуються наказом; наряд поліції - ГРПП, наряди патрульної поліції, поліції охорони, поліції особливого призначення, слідчо-оперативні групи, дільничні офіцери поліції, інші сформовані наряди (у тому числі спільні наряди поліцейських різних підрозділів) у складі, не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них; орган (підрозділ) поліції - центральний орган управління поліції, міжрегіональні територіальні органи Національної поліції України, ГУНП, ТВП;

Тобто ГРПП виконують різні завдання: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку, 2) взаємодії з населенням, 3) безпеки дорожнього руху, 4) запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, 5) оперативного реагування на них.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зі змінами та доповненнями) визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Такого значення має термін «підрозділ поліції» - підрозділи Департаменту патрульної поліції, територіальні (відокремлені) підрозділи територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, та Департаменту внутрішньої безпеки.

Поліцейські підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські, які забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП, а за частиною третьою статті 127-4 поліцейськими підрозділів Департаменту внутрішньої безпеки (п.5 абз. 2).

Відповідно до копії наказу ГУНП в Донецькій області за № 1479 від 11.09.2023 року «Про додаткове виділення нарядів», наряди реагування патрульної поліції ВРПП Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області виконують лише одне завдання (із можливих п`яти завдань), а саме завдання із забезпечення належної охорони публічної безпеки і порядку на території обслуговування ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, до якої входить м. Костянтинівка.

Таким чином, поліцейський ВРПП Бахмутського РВП старший сержант поліції Головко Артем Ігоревич не уповноважений на виконання завдання із забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому не мав 03.03.2024 року повноважень складати протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допустимим є доказ, який отриманий відповідно до встановленого законом порядку Допустимість характеризується через законність джерела отримання доказів, тобто суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Як протокол, так і всі інші матеріали щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП одержані з порушенням встановленого законом порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст. 62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не встановлено, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 7, 9, 130, 247, 280-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Кожевник