ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/702/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Згідно з постановою суду 19.07.2024 о 21 год 22 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_3 , а саме, дії психологічного характеру, зокрема, висловлювала словесні образи та погрози, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим порушила вимоги пунктів 3, 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскраження посилаючись на те, що лише після звернення ОСОБА_1 до Центру з безоплатної правової допомоги змогла ознайомитись з матеріалами справи та подати апеляційну скаргу. Постанову суду просить скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях її довірительки складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що між матірю та сином мав місце конфлікт, що не може свідчити про психологічне насилля в сімї в розумнні вимог КУпАП та ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Зазначає що матеріали справи не містять доказів які підтверджують факт психологічного насилля, а протокол про адміністративне правопорушення лише кореспондує з заявою ОСОБА_3 та не є самостійним доказом вини ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , які підтримали подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Заяву представника про поновлення строків на апеляційне оскраження слід задовольнити з викладених у ній мотивів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищезазначених вимог судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Визнаючи винною у скоєнні домашнього насильства суддя взяв до уваги дані, які містяться в наступних доказах:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 122609 від 19.07.2024, згідно з яким 19.07.2024 о 21 год 22 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_3 , а саме, дії психологічного характеру, зокрема, висловлювала словесні образи та погрози, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого; письмовою заявою ОСОБА_4 від 19.07.2024 в якій він повідомив конкретні обставини вченення матірю вказаного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.07.2024; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 19.07.2024; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 162136 від 19.07.2024.

Вважаю що вищенаведені докази, які суддя місцевого суду вірно оцінив в сукупності та взаємозвязку та кожен окремо з точки зору допустимості та належності, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства психологічного характеру, чим могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої та спростовують доводи апелянта щодо її невинуватості.

Перевіряючи доводи щодо апелянта про те, що між сторонами мав місце лише конфлікт на побутовому грунті виходжу з того що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо сина, що вказує на систематичність вчинення нею психологічного тиску на потерпілого та спростовує її твердження про те, що мав місце одиничний випадок.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін, а подану її представником апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Баган О.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя