ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3864/21 Провадження № 3-в/636/6/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Селевко Т.С.,

розглянувши подання т.в.о. начальника Чугуївського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області Володимира Чоботка про вирішення питання про давність виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло подання т.в.о. начальника Чугуївського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Чоботка В. про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2021 у справі № 636/3864/21, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

В обґрунтування зазначено, що вказана постанова прийняття до виконання 05.11.2021 і в ході виконання постанови було встановлено, що за вказаною у постанові суду адресою ОСОБА_1 не проживає, на виклики не з`являється, місце його перебування невідоме. Співробітниками відділу були направлені відповідні запити для встановлення місце знаходження особи, проте з`ясувати це не виявилось можливим.

Представник органу пробації та ОСОБА_1 до суду не з`явилися, про дату судового засідання повідомлені.

Дослідивши матеріали подання, суддя приходить до наступного.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та призначено покарання у вигляді суспільно-корисних робіт тривалістю 120 годин.

05.11.2021 вказана постанова прийнята до виконання у Чугуївському РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області. ОСОБА_1 неодноразово викликався до відділу, в т.ч. за допомогою органів поліції, проте встановити його місце знаходження не представилось можливим.

Відповідно до п.13.13 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно-корисних робіт», якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

З огляду на положення ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе до правовідносин, які виникли, застосовувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Відповідно до ст. ст. 304, 305 КУпАП, контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять поняття строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності.

З часу набуття законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно-корисних робіт минуло більше ніж два роки, тому необхідно застосувати правовідносини, які передбачені у п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, і звільнити ОСОБА_1 від відбування даного адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 340 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Подання т.в.о. начальника Чугуївського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області Чоботка В. про вирішення питання про давність виконання судового рішення стосовно порушника ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення призначеного постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 18 жовтня 2021 року у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя