Справа № 354/1755/23
Провадження № 33/4808/1113/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андруха Віталія Васильовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

18 листопада 2023 року о 13 год. 02 хв. у селі Татарів по вулиці Незалежності, 94, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MAZDA6, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», результат огляду становив 1,30 ‰ проміле.

В апеляційній скарзі адвокат Андрух В.В. просить постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанцій постановив судове рішення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, тим самим порушивши право на захист. Наголошує, що адвокатом було подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з поважних причин, однак суд проігнорував подане клопотання та розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Вказує, що суд першої інстанції не надав йому можливості ознайомитися з матеріалами справи в повному обсязі, а надіслав на його електронну адресу тільки відеоматеріали, де зафіксовано адміністративне правопорушення. Вважає, що внаслідок цього ОСОБА_1 був позбавлений можливості отримати ефективний захист у справі.

Стверджує, що на момент подачі апеляційної скарги, а саме 25 листопада 2024 року, минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 6 ст. 38 КУпАП. Тому, просить закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Андрух В.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 та його захиснику достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки ними подано апеляційну скаргу.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Андруха В.В.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року серії ААД № 252799 (а.с. 1) 18 листопада 2023 року о 13 год. 02 хв. у селі Татарів по вулиці Незалежності, 94, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MAZDA6, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на факт вживання алкоголю та визначення ступеня сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». Результат становив 1,30 ‰ проміле, у водія були видимі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським ВП №1 м. Яремче, Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Римаруком А.Д. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

Від пояснень по суті порушення та підпису протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився згідно ст. 63 Конституції України.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного приладу «Драгер» (а.с. 5) ОСОБА_1 не підписана, однак засвідчує результат тесту - 1,30 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) видно, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер», з результатом 1,30 ‰ проміле.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Яремчанської ЦМЛ (а.с. 4) видно, що водій ОСОБА_1 в якого виявлені ознаки сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук - відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп' яніння в медичному закладі.

Огляд в лікарні не проводився внаслідок того, що особа погодилась з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, що працівники поліції з`явилися за місцем ДТП. Було встановлено водія ДТП, який керував транспортним засобом MAZDA6, д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння. На запитання працівників поліції, чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, останній дав відповідь, що не вживав. Також працівники поліції роз`яснили водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці. Зафіксовано процес проходження огляду, а саме розпаковка мундштука для продування приладу, проведення контрольного заміру, роз`яснення процедури продуву водію ОСОБА_1 . Далі зафіксовано процес проходження огляду водієм ОСОБА_1 . Після продування прилад «Драгер» показав результат 1,30 ‰ проміле, що значно перевищує гранично допустиму норму. Працівники поліції запропонували водію пройти аналогічний огляд у медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від такого, погодившись з результатом огляду на місці. Також водій ОСОБА_1 просив працівників поліції не складати адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі зафіксовано процес складання процесуальних документів працівником поліції та роз`яснення змісту складених документів ОСОБА_1 . Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейський зазначив в протоколі.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанцій постановив судове рішення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, тим самим порушивши право на захист є необґрунтованими. Як видно з матеріалів справи, судові засідання призначалися десять разів та щоразу відкладалися за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника. Адвокат Андрух В.В. був присутній у судовому засіданні 30 травня 2024 року та після перегляду відеоматеріалів події адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 просив надати час для підготовки позиції захисту. Більше захисник ОСОБА_1. у судові засідання не з`являвся, участі у розгляді справи в режимі відеоконференції не брав, незважаючи на заявлені клопотання. У судові засідання також не з`являвся і сам ОСОБА_1 . Судові засідання призначалися та щоразу відкладалися за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника адвоката Андруха В.В.(а.с. 16, 23, 26, 40, 50, 54, 59, 72).

Доводи апелянта, що суд першої інстанції не надав йому можливості ознайомитися з матеріалами справи в повному обсязі є беззмістовними. Справа перебувала на розгляді у суді з 23 листопада 2023 року, отже в захисника було достатньо часу щоб ознайомитися з матеріалами справи та підготувати позицію захисту. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що захиснику надано доступ до всіх матеріалів справи в системі «Електронний суд» (а.с. 21,29,50,69). Також, як видно з матеріалів справи на електронну адресу адвоката Андруха В.В. було надіслано файли з відеозаписами події, що містяться на диску (а.с 61, 62).

Твердження апелянта про те, що 25 листопада 2024 року, минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 6 ст. 38 КУпАП є обґрунтованими.

Разом з тим, час розгляду апеляційної скарги не впливає на строки притягнення до відповідальності, оскільки не встановлено підстав для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення поза межами строку давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 6 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 18 листопада 2023 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 15 листопада 2024 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, що спростовує доводи захисника про те, що минули строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.9. а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу MAZDA6, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, проведено огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Андруха Віталія Васильовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло