ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1578/24

06 листопада 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «АТП-12629», раніше не притягалась до адміністративної відповідальності, громадянки України.

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2308 від 03.07.2024 ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що вона, будучи керівником ТОВ «АТП-12629», місцезнаходження: с. Микитинці, вул. Юності, буд. 52, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, допустила порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів, виявлені під час проведення камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів, та вказані в акті камеральної перевірки від 20.06.2024 № 11927/09-19-04-08-15/3179016, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, поштовим зв`язком, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не поступало.

За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справ, та якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 неодноразово викликалась в судові засідання рекомендованою кореспонденцією на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення ( АДРЕСА_1 ), згідно якої судовий виклик не було вручено адресату з причин: адресат відсутній за вказаною адресою, суддя вважає, що вона відповідно до вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП була своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не подала клопотання про відкладення розгляду справи, самостійно не цікавиться провадженням у справі за її участю, а тому з урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя врахував, що від ОСОБА_1 не поступило заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

При цьому судом враховуються вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінальногопроцесуального законодавства. Дана справа належить до такої категорії проваджень.

Також судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Із змісту п. 7 ст. 247 КУпАП прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу. Тому визнання вини при закритті справи є незаконним.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в п. 1 ст. 247 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо вбачається, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.

Триваючі правопорушення є проступками, пов`язаними з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Такі правопорушення припиняються виконанням регламентованих обов`язків або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Як правило ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Триваючі правопорушення припиняються якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад ведення бухгалтерсього обліку з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інші правопорушення, пов`язані з нарахуванням податків, і установити, які можна лише під час документальної перевірки на підставі первинних документів).

Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладене у термін не пізніше, ніж через три місяці з дня його виявлення (з дати складання і підписання акта перевірки).

Таким чином вказане у протоколі про адміністративне правопорушення є триваючим, оскільки виявлено органом ДПС лише при проведенні камеральної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, акт про результати камеральної перевірки ТОВ «АТП-12629» було складено 20.06.2024, тобто строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 закінчився 20.09.2024. Закінчення строку давності у даній справі є процесуальною перешкодою для суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження.

Враховуючи вище наведене, а також те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності на ОСОБА_1 закінчився, суд приходить до висновку, що при таких обставинах справа щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю суддею без продовження провадження, без дослідження доказів і встановлення чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП не сплачується.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.