ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/3088/24 Номер провадження 33/814/1044/24 Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Даниленко Тетяни Василівни на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.02.2024 о 09:36 в м. Суми, вул. Чорновола, 78, керував т/з Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за згодою водія за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager ARLM-0309, що підтверджується тестом №239 від 20.02.2024 з позитивним результатом 0,39 проміле, з яким водій був згоден.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Даниленко Т.В. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.06.2024 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконно, підлягає скасуванню, а справа стосовно ОСОБА_1 -закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, вважає, що матеріали справи не містять доказів правомірності дій працівників поліції, які містять у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортні засоби.

Акцентує увагу, що з відеозапису, на якому зафіксовано результати та процес визначення ступеню сп`яніння ОСОБА_1 , під час фіксування показників алкотестера один з працівників поліції зазначив, що алкотестер «замерз», температура під час фіксування показників алкотестера склала -8 С, однак при температурі повітря нижче 5 С показники приладу взагалі можуть бути неконтрольовані.

Ухвалою Верховного суду від 05 вересня 2024 року подання Сумського апеляційного суду щодо неможливості утворити склад суду для розгляду апеляційної скарги захисника Даниленка Т.В. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи задоволено, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2024 року направлено до Полтавського апеляційного суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2024 року, доповідача апеляційної інстанції визначено - ОСОБА_4 .

Судом апеляційної інстанції, враховуючи що ним вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника, та зважаючи, що останні також зобов`язані цікавитися розглядом справи, прийняв рішення слухати справу у відсутність останніх.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2024 о 09:36 в м. Суми, вул. Чорновола, 78, водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за згодою водія за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager ARLM-0309, що підтверджується тестом №239 від 20.02.2024 з позитивним результатом 0,39 проміле, з яким водій був згоден.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №698828 від 20.02.2024 року, роздруківкою результату проходження за допомогою приладу DRAGER результат якого склав 0.39 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, порушенням мови, результат огляду позитивний, 0.39 проміле, з результатом ОСОБА_1 згоден, відеозаписом з бодікамер працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, та іншими доказами по справі.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів правомірності дій працівників поліції, які містять у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупинити транспортні засоби, суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , який керував т/з Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 (хронологічний відрізок 09:36:05 триває далі) зазначивши, що зупинений у зв`язку з тим, що не б`ється страховий поліс, в ході спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, на що останній зазначив, що вживав алкоголь вчора (хронологічний відрізок 09:40:00 - триває далі). Працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, на що останній погодився. Результат огляду склав 0.39 проміле. ОСОБА_1 погодився з результатами огляду та працівниками поліції було роз`яснено права відповідно до норм ст.63 КУ та ст.268 КУпАП (хронологічний відрізок 09:56:15 триває далі).

Крім того, в доводах апеляційної скарги, а саме, що суд безпідставно відкинув доводи, щодо впливу лікарських засобів на результати визначення ступеню сп`яніння ОСОБА_1 , суд від не бере до уваги даний довід, так як вживання ліків, ОСОБА_1 , будучи водієм мав розуміти наслідки їх вживання, тому вживання таких лікарських засобів, які мають склад спирту, не звільняють водія від відповідальності.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину останнього, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №698828 від 20.02.2024 року (а.с.1), роздруківкою результату проходження за допомогою приладу DRAGER результат якого склав 0.39 проміле (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, порушенням мови, результат огляду позитивний, 0.39 проміле, з результатом ОСОБА_1 згоден (а.с.3), розпискою ОСОБА_5 від 20.02.2024 про те, що вона забирає автомобіль та не допускає ОСОБА_6 до керування (а.с.4); відеозаписом з бодікамер працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, та іншими доказами по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Даниленко Т.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Даниленко Тетяни Василівни залишити без задоволення.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин