ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3461/23 Номер провадження 33/814/784/24Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем Філоненко О.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

адвоката Рохманова В.І.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Болтіка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Рохманова Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_2 ,

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП,

стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків передбачених статті 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді, 16 червня 2023 року о 17-15 год ОСОБА_2 керуючи автомобілем SKODA KODIAQ д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Маршала Бірюзова, 17 в м. Полтава не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась дистанції в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , автомобілем MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинила адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року, захисник - адвокат Рохманов В.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Особа, яка подала апеляційну скаргу просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в діях ОСОБА_2 відсутні порушення ПДР України, а відповідно і склад правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Захисник вказує, на технічну несправність автомобілю ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 , що могло бути причиною ДТП та зазначає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не контактував з усіма автомобілями, які зазнали пошкоджень.

Також, в апеляційній скарзі вказано, що схема до місця ДТП складена з порушеннями.

Разом з апеляційною скаргою захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник адвокат Рохманов В.І. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарга підтримав та просив їх задовольнити з підстав в ній наведених, вказавши що ОСОБА_2 обізнана про розгляд у справі.

Потерпілий ОСОБА_1 та його представник адвокат Болтік А.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову судді залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_5 подавши до Полтавського апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності просив постанову Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Інші учасники процесу були належним чином повідомленими про розгляд у справ в судове засідання не з`явилися.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Разом з апеляційною скаргою захисником адвокатом Рохмановим В.І. було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року.

У поданому клопотанні скаржник просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки постановою судді Полтавського апеляційного суду від 02 травня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто відповідно до частини 2 стаття 271 КУпАП.

Згідно частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Щодо оскарженої постанови

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Предметом будь-якої дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.

Вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до ПДР України, тому суд під час розгляду матеріалів справи повинен встановити чи порушив положення ПДР України водій, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом пункту 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно визначення, які маються в пункті 1.10 ПДР України, зокрема:

- безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

- безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 13.1 ПДР України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначаючи про сукупність доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП суд першої інстанції послалася на матеріали справи, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 045225 від 16 червня 2023 року (а.с.1), схему місця ДТП (а.с. 2), письмові пояснення (а.с. 3-6), матеріали відео фіксації (а.с. 25).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме: порушення пунктів 12.1 та 13.1 ПДР України, оскільки ОСОБА_2 не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась дистанції в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілями.

Так, обрана дистанція повинна надати можливість безпечної зупинки транспортного засобу у випадку, якщо водій автомобіля, який рухається попереду, застосував екстрене гальмування.

Суд вірно зазначив, що інкриміноване ОСОБА_2 порушення вимог пункту 12.1, 13.1 ПДР України ставить дії водія в залежність від обрання безпечної швидкості та дистанції для руху. Так, обрана дистанція та інтервал повинні надати можливість безпечної рухатися транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, що в діях водія іншого автомобіля мають місце порушення ПДР України, які стали причиною ДТП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи з огляду на наступне.

З матеріалів справи не встановлено, а під час апеляційного перегляду не надано доказів того, що водій автомобіля ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , не дотримався безпечної швидкості руху або безпечної дистанції чи того, що в нього були несправні «стоп-сигнали», що могло стати наслідком зіткнення. Натомість з фотознімку (а.с.68) чітко вбачається, що в автомобіля ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 перебувають в справному стані фари зображені на знімку, відповідно твердження апелянта про технічну несправність автомобіля під керуванням ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції розцінює критично.

Доводи скаржника про те, що до зіткнення призвело раптове гальмування автомобіля ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, судом не приймаються, оскільки саме на водія, що рухається позаду покладається обов`язок обрати безпечні дистанцію та швидкість руху, що б мати змогу зупинити свій автомобіль в межах цієї дистанції, навіть, якщо передній автомобіль раптово загальмував. При цьому, таке гальмування не може перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, якщо водій автомобіля, що рухається позаду не обрав безпечну дистанцію.

Також, дана версія сторони захисту не приймається зважаючи на те, у разі екстреного гальмування водія автомобіля ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 було б пошкоджено тільки автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції, також, звертає увагу на те, що матеріалами справи не містять, а в апеляційній скарзі не наведено того, що водій автомобіля ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 який рухався попереду, не виконав вимоги пункту 12.1, 13.1 ПДР України, не обравши безпечну швидкість та безпечну дистанцію внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 , а потім на нього скоїв наїзд водій ОСОБА_2 .

Слід зауважити, що дана версія фактично підтверджує факт порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР України.

Доводи апелянта, що водій ОСОБА_2 не могла фізично пошкодити три автомобілі, з урахуванням того, що схема до місця ДТП має лише одне місце зіткнення не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, водій ОСОБА_2 вчинивши ДТП з автомобілем ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 , фактично надала йому механічне прискорення, від якого останній зіткнувся з автомобілем MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 який, від дії, того ж таки, механічного прискорення зіткнувся з автомобілем FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_4 .

Відповідно до пояснень, які надані учасниками ДТП, автомобілі FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_4 та MAZDA CX-9 д.н.з. НОМЕР_3 перебували в нерухомому стані, а від удару автомобіля ABARTH 500 д.н.з. НОМЕР_2 в результаті порушення ОСОБА_2 ПДР України їм було надано прискорення, відповідно схема ДТП відображає один удар, що і відбулося.

Крім того, з фотознімків, які маються в матеріалах справи і надані самою ОСОБА_6 до заперечень (а.с.68-75) можна встановити місце зіткнення по слідах юзу, а наявний осип ґрунту та пластику який мається під автомобілями потерпілих вказують на їх розташування в момент зіткнення.

Отже, на підставі досліджених доказів, слід дійти висновку про недоведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, тобто причинно-наслідковому зв`язку із його діями та дорожньо-транспортною пригодою.

Також, слід звернути увагу, що відносно водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП не складався, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити в його діях чи бездіяльності ознак адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що можливе порушення ПДР України іншими учасниками ДТП не спростовує наявності в діях водія ОСОБА_2 порушень вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР України та складу адміністративно правопорушення.

Висновки суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_2 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката Рохманова Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику - адвокату Рохманову Володимиру Івановичу, який діє в інтересах ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Рохманова Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль