ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/284/24 Справа № 709/469/24 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Романова О. Г. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чорнобаївського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає ха адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що водій ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 20.36 год. в с-щі Чорнобай по вул. Центральній керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд послався на наявність постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №343837 від 18 серпня 2023року, якою він начебто вже притягувався до відповідальності за керування без посвідчення водія.

Стверджує, що станом на 18 серпня 2023 року і в теперішній час він не мав посвідчення водія, оскільки в установленому законом порядку навчається водінню транспортним засобом. Про це він повідомив працівників поліції 08 березня 2024року. Даний факт підтверджується відеозаписом з реєстратора.

Суд першої інстанції не врахував цієї обставини, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також зазначає, що про наявність постанови від серії БАД №343837 від 18 серпня 2023 року йому нічого невідомо. Вона йому не вручалась і не надсилалась. В постанові відсутні відмітки про направлення цієї постанови за адресою його місця проживання чи вручення йому в установленому законом порядку. Не має відміток про сплату штрафу. Також відсутні відомості про виконання цієї постанови, а саме направлення її до Державної виконавчої служби.

Вважає, що суд першої інстанції не мав права брати до уваги вказану постанову і визнавати його винуватим за ч.5 ст.126 КУпАП.

Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №495512 невірно вказане його прізвище в графі про роз`яснення права та обов`язків, а саме замість Підплета вказано Підплетта. Також у даному протоколі відсутній його підпис про роз`яснення права та обов`язків правопорушника.

Вважає, що справа розглянута упереджено по відношенню до нього і що суд наперед визнав його винним у скоєнні даного правопорушення. Цьому підтвердженням є те, що 21 березня 2024 року суд зробив запит до Державної фіскальної служби про витребування РНОКПП для належного оформлення виконавчого документа. Цебто суд вже на той момент прийняв рішення, що він винний, і в подальшому необхідно з нього стягувати штраф та судовий збір.

Також зазначає, що матеріали справи надійшли до суду неналежним чином оформлені, а саме відсутній опис документів і відсутній протокол про адміністративне правопорушення. Незважаючи на це, суд не повернув справу на дооформлення, а розглянув з явним обвинувальним нахилом.

Вказує, що у даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №495512 не вказано, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія повторно. Суть правопорушення, яка вказана в даному протоколі підпадає під ознаки правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

За таких обставин, суд не мав права розглядати справу не в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а повинен був закрити провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_2 , які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Частина 1 статті 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Наведені частини цієї статті визначають, зокрема, таке адміністративне правопорушення: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Уповноваженою особою поліції було встановлено, що водій ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 20.36 год. в с-щі Чорнобай по вул. Центральній керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ці обставини знайшли своє відображення у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 495512 від 08 березня 2024 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Проте зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.

Як вже зазначалось, що умовою притягнення особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Разом з тим, у наведеному протоколі, а й відповідно у постанові судді, що оскаржується, не вказано, що це правопорушення особою вчиняється повторно, про що слушно вказано апелянтом.

У цій справі стало питання про визначення наявності такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (ч.2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

Зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).

Водночас у відповідності до вимог ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком, зокрема, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

В обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції вказав на копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №343837 від 18 серпня 2023 року.

Разом з тим, наведена копія не містить відомостей про її вручення ОСОБА_1 чи його відмову від її отримання на час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 495512 від 08 березня 2024 року.

За таких обставин в апеляційного суду відсутні підстави вважати, що вказана постанова на час притягнення особи до адміністративної відповідальності 08 березня 2023 року, набрала законної сили.

Лише та обставина, що ОСОБА_1 погодився з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 495512 від 08 березня 2024 року, в якому не вказана кваліфікуюча ознака повторність, згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП, відсутнє посилання на постанову серія БАД №343837 від 18 серпня 2023 року, не свідчить про визнання ним вини у вчинені цього правопорушення.

Так само суд першої інстанції, розглянувши справу за участі ОСОБА_1 , при визнані особою вини, як це вказано у постанові судді, що оскаржується, не з`ясував у нього про обставини набрання законної сили постанови серія БАД №343837 від 18 серпня 2023 року.

Водночас апеляційний суд відзначає, що особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, належним чином обставини складання постанови серія БАД №343837 від 18 серпня 2023 року не з`ясувала.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже суд позбавлений можливості встановлювати обставини, котрі не були доведені, згідно з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративну правопорушення.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заразом апеляційний суд відзначає, що інші доводи захисника, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними, оскільки не впливають на законність прийнято суддею рішення.

оскільки не підтверджуються матеріалами справи, зокрема щодо підстав для застосування статей 22 чи 18 КУпАП.

Отже в цій справі достовірно встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність, згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, серед інших про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин суд не може прийняти рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 5 на ч. 2 ст. 126 КУпАП та накласти відповідне адміністративне стягнення, адже не є належним органом, що розглядає відповідну категорію справ.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлення апеляційним судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Чорнобаївського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук