Справа № 298/1742/24
Номер провадження 3/298/1169/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на ТОВ «Ядзакі», за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №245398 від 9 серпня 2024 року, складеного ДОП СП відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Джупіна В.В., 9 серпня 2024 року близько 00 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_1 , та своєї матері ОСОБА_2 , психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, чим могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_3 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

Від ОСОБА_3 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила, що вона є бабусею ОСОБА_3 , та вони проживають за спільною адресою. Того вечора її онук прийшов додому напідпитку, сварка у них виникла через різні погляди на ведення спільного господарства. Вона перелякалася, оскільки онук поводився агресивно. Поліцію викликала її дочка, з метою втихомирити ОСОБА_3 Зазначила, що останні часом онук почав зловживати алкогольними напоями, однак є дуже хорошим, трудолюбивим хлопцем, офіційно працевлаштований. Завжди допомагає їй, дає гроші. Повідомила, що вона його вибачила, він її не бив тільки сварився. Просила суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що вона є мамою ОСОБА_3 . Розповіла, що того вечора її син, який проживає разом з бабусею та дідусем прийшов додому п`яний, та почав вчиняти сварку. Вони всі перелякалися, оскільки ОСОБА_3 поводився агресивно, власними силами вони не змогли його заспокоїти і вона зателефонувала у поліцію. Під час конфлікту ОСОБА_3 пошкодив лічильник. Зазначила, що останнім часом син систематично вживає алкогольні напої на вихідних, у будні дні працює. Повідомила, що вони примирилися. Просила суворо його не карати. Пояснила, що син не з`явився в судове засідання, оскільки йому соромно за свою поведінку.

Заслухавши потерпілої ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, дії останнього за вказаною частиною статті 173-2 КУпАП, кваліфіковані вірно.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №245398 від 9 серпня 2024 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, містить підпис ОСОБА_3 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу;

- рапортом відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області від 09.08.2024 року, згідно якого 9 серпня 2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №2801 від 09.08.2024 року, а саме: цього ж дня о 00 год. 22 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 9 серпня 2024 року о 00-ій год. 22 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , син перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння веде себе неадекватно, вчиняє сварку з бабусею, погрожує їй та нищить майно. Заявник ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 9 серпня 2024 року, в яких він пояснює, що 8 серпня 2024 року він зранку почав вживати алкогольні напої, потім пішов на річку. Повернувшись біля 15.00 год. продовжив випивати з своїми друзями. Коли повернувся додому почав вчиняти сварку з своїми рідними в ході якої почав ображати їх нецензурними словами. Рідні почали його заспокоювати, однак він не реагував та продовжував конфлікт. В подальшому вони звернулися в поліцію, а він почувши це також зателефонував у поліцію. До приїзду поліції він заспокоївся та припинив сварку;

- характеристикою на громадянина ОСОБА_3 виданою Дубриницькою сільською радою Ужгородського району, за відомостями якої ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею КУпАП кваліфіковані вірно.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами ст. ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказане, беручи до уваги особу порушника ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність доказів притягнення останнього раніше до відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь його вини, а також позицію потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які повідомили про обставини події та їх ставлення до ОСОБА_3 , якого вони вибачили, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Суд враховує норми ст.40-1 КУпАП, за змістом яких судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а отже, підстави для стягнення судового збору в даній справі відсутні.

Керуючись ст.252, 283, п. 3 ч. 1 ст.284, 285, 287 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_3 - закрити.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.