ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2108/24 Головуючий в 1 інст. Свідунович Н.М.
Провадження №33/807/611/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 травня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби та посада: старший солдат, стрілець-помічник гранатометника військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/548, складеним 14 квітня 2024 року, 13 квітня 2024 року о 15 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/653, складеним 05 травня 2024 року, 05 травня 2024 року о 19 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню, оскільки суд дійшов до помилково висновку про вчинення ним адміністративних правопорушень.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення ДНЗ-2/548 від 14 квітня 2024 року, в графі пояснення він зазначив, що з протоколом не згодний, від проходження медичного огляду не відмовляється. Крім того, у вказаному протоколі не вказані свідки події, а отже вважає, що вказаний протокол не може слугувати допустимим доказом по справі, що підтверджує його вину. Щодо медичного висновку від 13 квітня 2024 року, зазначив, що взагалі не заходив до лікаря-нарколога ОСОБА_2 , з висновком не був ознайомлений. При цьому відсутні свідки, які підтвердили, що він нібито відмовився від проходження медичного огляду.

Вказує, що в протоколі ДНЗ-2/653 від 5 травня 2024 року, письмові пояснення він не надавав та не зазначав, що визнає свою вину. Протокол не підписував. Свідки в протоколі відсутні. Відомості медичного висновку від 5 травня 2024 року, який складений лікарем ОСОБА_3 про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки не підтверджуються медичними доказами, зокрема результатами застосування спеціальних технічних приладів та проведення аналізу біоматеріалів крові та сечі, які у нього не відбирались.

Звертає увагу суду, що жодних заяв про розгляд справи в суді за його відсутності не надавав, не підписував та вину не визнавав.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Клопотання обґрунтовує тим, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 14 червня 2024 року, оскільки суд розглянув справу за його відсутністю, про час та дату судового засідання належним чином його не повідомив. Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

На підставі вищевикладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 травня 2024 року, постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події ї складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції від 14 травня 2024 року, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 до суду не викликався та не був присутнім під час розгляду справи. Фактично ОСОБА_1 ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови 14 червня 2024 року, після ознайомлення з матеріалами справи.

Суддя апеляційного суду, враховуючи вказане, дійшов до висновку, що апелянт за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, наявність заяви ОСОБА_1 про неможливість прибуття на розгляд даної справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційного суду констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за протоколом ДНЗ-2/653 від 5 травня 2024 року засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, а отже є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Як установлено судом, 5 травня 2024 року о 19 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовцями за правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, які викладені в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/653 від 5 травня 2024 року підтверджується:

- висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 травня 2024 року № 4524, за результатом встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис (а.с. 6 т. 2);

За копією військового квітка серії НОМЕР_3 , виданого 25 жовтня 1985 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На доводи апелянта, що в протоколі ДНЗ-2/653 від 5 травня 2024 року, письмові пояснення він не надавав та не зазначав, що визнає свою вину. Протокол не підписував. Свідки в протоколі відсутні. Відомості медичного висновку від 5 травня 2024 року, який складений лікарем ОСОБА_3 про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки не підтверджуються медичними доказами, зокрема результатами застосування спеціальних технічних приладів та проведення аналізу біоматеріалів крові та сечі, які у нього не відбирались, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 266-1 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, проводить уповноважена на те посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У даній справі огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводив не посадова особа ВСП, а лікар-нарколог у закладі охорони здоров`я, а тому були відсутні підстави для застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків.

З приводу доводів апелянта, що відомості медичного висновку від 5 травня 2024 року, який складений лікарем ОСОБА_3 щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки не підтверджуються медичними доказами, зокрема результатами застосування спеціальних технічних приладів та проведення аналізу біоматеріалів крові та сечі, суддя апеляційного суду зазначає наступне.

Так, апеляційним судом для перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі з КЕП «ОКЗПДСЗХ» ЗОР були витребувані документи, зокрема:

- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 № 4524 від 5 травня 2024 р., в якому зазначено, що при огляді ОСОБА_1 були встановлені ознаки, які вказували на стан алкогольного сп`яніння, зокрема: поведінка замкнута, стан свідомості: орієнтовний, вегетативно-судинні реакції: почервоніння шкіри обличчя, зіниці: розширені, рухова сфера хода млява, поза Ромберга: хитається, пальце-носова проба: виконує з помилками, запах алкоголю з рота: присутній. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу Алкотест «Драгер 6820» - з результатом 1,38 проміле. Висновок та діагноз за результатами огляду: перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підписаний ОСОБА_1 ;

- копію декларації про відповідність вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки Газоаналізатору «Драгер Алкотест 6820»;

- копію сертифікату та перевірки типу Газоаналізатору «Драгер Алкотест 6820»;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Газоаналізатору «Драгер Алкотест 6820».

Отже, у судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 4524 від 5 травня 2024 р. про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду особи.

Суд також бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду справи із діями офіцера Військової служби правопорядку майора ОСОБА_4 під час складання ним протоколу та адміністративних матеріалів за цим протоколом, у тому числі за фактом не надання жодних пояснень ОСОБА_1 в протоколі, а також дій лікаря-нарколога ОСОБА_3 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не скористався своїм конституційним та процесуальним правом і не оскаржував дії цих посадових осіб, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мав для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій майора ОСОБА_4 під час складення ним протоколу та дій лікаря-нарколога ОСОБА_3 при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання висновку від 5 травня 2024 року.

Таким чином, будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтом не надано, а судом не встановлено.

Разом з тим, переглядаючи оскаржувану постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/548 від 14 квітня 2024 року, суддя апеляційного суду зазначає наступне.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за обставинами зазначеними в протоколі серії ДНЗ-2/548 від 14 квітня 2024 року повною мірою не дотримався.

Визнаючи винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд вважав доведеною його вину протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/548 від 14 квітня 2024 року, висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 квітня 2024 року № 3714.

Однак, суддя апеляційного суду не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом належним чином не проаналізовано вказані обставини, не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду такої категорії справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Так, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, суд при розгляді справи належно не перевірив правильність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та не врахував істотні порушення закону при його складанні.

Суддею апеляційного суду досліджено протокол про адміністративне правопорушення ДНЗ-2/548 від 14 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 та за фактом складання вказаного протоколу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП, під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд військовозобов`язаних на стан, зокрема, алкогольного, сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Із змісту вищевказаного протоколу, суддею апеляційного суду встановлено порушення, п.п. 8, 11 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, оскільки:

- уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд;

- уповноваженою посадовою особою не було застосовано технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів не було залучено двох свідків, при яких би було складено протокол про адміністративне правопорушення;

Встановлені вище обставини вказують на існування обґрунтованих сумнівів щодо можливості використання такого протоколу про адміністративне правопорушення, як належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 оскільки такі порушення і неточності, як про це вірно зазначено в апеляційній скарзі, можуть істотно впливати на його законність.

А отже, суддя апеляційного суду погоджується з доводами апелянта про те, що вищевказаний протокол складений з порушеннями чинного законодавства та не може бути належним доказом вини правопорушника.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції У країни презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, суддя апеляційного суду констатує істотні порушення при оформленні протоколу серії ДНЗ-2/548 від 14 квітня 2024 року та судовому розгляді справи, оскільки суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи, що стосуються вказаного епізоду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ № 2/548 від 14 квітня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення,

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 травня 2024 року в частинні притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин викладених в протоколі серії ДНЗ № 2/548 від 14 квітня 2024 року - скасувати. Провадження в цій частинні закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, в решті постанову суду залишити без змін та вважати, що ОСОБА_1 цією постановою суду визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за протоколом серії ДНЗ-2/653 від 5 травня 2024 року та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/2108/24