КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/15724/24

04 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Котік Олесі Станіславівни на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 19 вересня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Котік Олеся Станіславівна подала апеляційну скаргу якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення громадянина ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим позбавив його можливості скористатись для захисту своїх інтересів правами, передбаченими ч. 2 ст. 268 КУпАП. Посилається на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом про розгляд даної справи судом о 09 год .45 хв. 16 вересня 2024 року, отримав лише повідомлення про розгляд в цей же день - 16.09.2024 року іншої справи № 759/17629/24 і у вказане судове засідання він з`явився.

Зазначає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого необгрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вказує на те, що оскаржувана постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин справи, зокрема, відсутності підстав для обмеження його в керуванні транспортними засобами, також ОСОБА_1 не знав, що відносно нього державним виконавцем встановлено обмеження на право керування транспортними засобами через наявну у нього заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, та на час розгляду справи у суді це обмеження було скасовано виконавцем, так як він погасив наявну заборгованість.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не ставиться в провину порушення положення будь-якого нормативного акту, окрім постанови державного виконавця, якою водієві встановлене тимчасове обмеження в керуванні транспортним засобом, що в розумінні статті 256 та 283 КУпАП, не є зазначенням нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, який у розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, та одночасно є актом, в якому викладене звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не містить усіх обов`язкових умов для кваліфікації дій водія або за частиною 3 статті 126 КУпАП чи за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Крім того, за положеннями статті 9 КУпАП адміністративним порушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, диспозицією частини 3 статті 126 КпАП України регламентується відповідальність особи за вчинення правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Тому для правильної кваліфікації вищенаведених дій особи суду слід встановити наявність не скасованої постанови про притягнення водія вперше до відповідальності за вчинення будь-якого із правопорушень, передбачених частинами 2-4 статті 126 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи містяться дані лише про складення відносно ОСОБА_1 іншого протоколу про адміністративне правопорушення, за яким на час складення протоколу у даній справі судового рішення не прийнято.

Вказує також на те, що судом першої інстанції не взято до уваги постанову Святошинського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року у справі № 759/17629/24 по якій закрито адміністративне провадження за ч.3 ст .126 КУПАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, також не взято до уваги скасування постанови державного виконавця.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 824969, складеного поліцейського взводу 1, роти 5, батальйону 3, полку 1 ( з ОПБ) УПП в м.Києві капралом поліції Мельніковим К.О., 15 липня 2024 року о 02 год. 35 хв. в м. Києві, по вул. Гната Юри 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 відносно якого встановлене тимчасова обмеження у праві керування транспортним засобом від 04.10.2019 року ВП НОМЕР_3 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного управління юстиції в м.Києві, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається із постанови від 04 жовтня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №58725349, головним державним виконавцем Гуріною Д.І. було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно судового наказу № 759/5795/18, виданого 02 травня 2018 року.

Визнаючи ОСОБА_1 винним та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, суд першої інстанції посилався на те, що дослідивши матеріали справи, зокрема,протокол про адміністративне правопорушення, копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи, оскільки заборгованість зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу від 02.05.2018 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва не погашена.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, у тому числі, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За приписами ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення, яке є формальним за особливостями об`єктивної сторони, характеризується умисною формою вини, яка полягає у тому, що особа усвідомлює фактичну сторону своїх дій, розуміє їх протиправність та бажає їх вчинити. Тобто, особа повинна усвідомлювати те, що стосовно неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, розуміти, що керування транспортним засобом у такому випадку є протиправним, проте, все одно почати керувати транспортним засобом.

Тому для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд слід було встановити факт того, чи була особа, яка притягується до відповідальності, повідомлена про те, що стосовно неї було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок надання доказів того, що ОСОБА_1 знав, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за законом покладається на службову особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. І навпаки, ОСОБА_1 не зобов`язаний доводити, що йому не було відомо про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

У матеріалах вказаного адміністративного провадження наявна копія постанови головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріної Дарії Ігорівни від 04.10.2019 року про встановлення ОСОБА_2 у тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 759/5795/18, виданого 02.05.2018 року в рамках ВП № НОМЕР_3.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а тому і не спростовані твердження останнього про те, що йому не було відомо про таку постанову державного виконавця.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не був повідомлений про державним виконавцем про встановлення йому обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, а тому він не міг усвідомлювати, що вчиняє адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, керуючи транспортним засобом до моменту зупинки поліцейськими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, наданих пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та з урахуванням того, що адміністративний матеріал не містить належних та допустимих доказів, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 було відомо про винесену державним виконавцем постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року слід скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1. ч.1. ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Котік Олесі Станіславівни задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1. ч.1. ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: