Справа № 574/708/24
Провадження 3/574/354/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1, ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107109 від 03.08.2024 року, цього ж дня о 09 год. 20 хв. в м. Буринь, вул. Незалежності 51 водій ОСОБА_1 керував електроскутером FADA Ritmo ІІ 500w без посвідчення водія, повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107102 від 03.08.2024 року, цього ж дня, о 09 год. 20 хв. в м. Буринь, вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував електроскутером FADA Ritmo ІІ 500w з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей що не реагують на світло, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127128 від 11.09.2024 року, цього ж дня о 12 год. 04 хв. за адресою м. Буринь, вул. Новоселівська водій ОСОБА_1 керував електровелосипедом FADО Ritmа потужністю 500w не маючи права керувати даним електровелосипедом, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127117 від 11.09.2024 року, цього ж дня, о 12 год. 04 хв. за адресою м. Буринь вул. Новоселівська водій ОСОБА_1 керував електровелосипедом ФАДА потужністю 500 кв. з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення координації рухів та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався в судове засідання, шляхом направлення судових повісток за адресою його місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, яку він сам підтвердив при складенні протоколів, а також SMS-повістки на вказаний ним номер мобільного телефону, однак до суду не прибув, про причини своєї неявки або зміну місця проживання суду не повідомив та заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.126, ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

За наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду, визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного сп`яніння, відповідно п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідніть.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.130 КУпАП, за вищевикладених обставин повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Зокрема, відеозаписами, які містяться на долучених до матеріалів справи DVD-R дисках, з яких вбачається, що 03.08.2024 року о 09 год. 20 хв. та 11.09.2024 року о 12 год. 04 хв. ОСОБА_1 керував електроскутером FADA, був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Згідно постанови Буринського районного суду Сумської області від 08.08.2024 року, яка набрала законної сили 19.08.2024 року, ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази зібрані у порядку, встановленому КУпАП, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, а саме: ч.1 ст.130 КУпАП оскільки він 03.08.2024 року, о 09 год. 20 хв. в м. Буринь, вул. Незалежності керував електроскутером FADA Ritmo ІІ 500w з ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку відмовився та передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 11.09.2024 року, о 12 год. 04 хв. в м. Буринь по вул. Новоселівська керував електровелосипедом ФАДА з ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку відмовився, повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується наявності в діях ОСОБА_1 складу, адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, суд приходить до наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із пунктом 1.3 Правил №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пп.а п.2.1 Правил №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За визначеннями, наведеними у пункті 1.10 Правил №1306:

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3кВт;

мотоцикл двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг;

мопед двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4кВт.

Відповідно до п.2.13 Правил №1306 транспортні засоби класифікуються, залежно від категорій, зокрема:

А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.с м або електродвигун потужністю до 4кВт;

А мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4кВт і більше.

Крім того, п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема А1-мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см, або електродвигун потужністю до 4кВт.

Згідно з пунктами 2 та 3 Положення №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. А транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на відповідні категорії.

З наведеного вбачається, що Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено. Водночас, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3кВт. У зворотному випадку транспортний засіб з електродвигуном не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Таким чином, з порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю від 3 до 4кВт. Отже, враховуючи відсутність визначення «електровелосипед» та «електроскутер» у ПДР, суддя дійшов висновку, що електровелосипед можливо віднести до механічних транспортних засобів лише за наявності у нього електродвигуна потужністю більше 3 кВт.

Із протоколів про адміністративне правопорушення від 08.08.2024 та 11.0.2024 вбачається, що ОСОБА_1 було інкриміновано порушення вимог п.п."а" п.2.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з тим, п.п. "а" п.2.1 Правил №1306 передбачає обов`язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом для водіїв саме механічних транспортних засобів, а тому вказано норма має застосовуватись системно разом з п.2.13 Правил №1306.

При цьому, з системного аналізу положень п.1.10 та п.2.13 Правил №1306 випливає, що пристрої (електровелосипед, електроскутер і т.д.) у яких потужність електромотора до 3кВт, не є механічним транспортним засобом у розумінні п.1.10 Правил №1306, а значить на них не розповсюджуються вимоги п.2.13 Правил №1306 стосовно права на управління транспортними засобами категорії А1 з потужністю двигуна від 3 кВт до 4кВт тільки при наявності «посвідчення водія на право керування ТЗ відповідною категорією».

Таким чином, у відповідності до визначень, закріплених у Правилах №1306 електроскутер (електровелосипед) моделi FADA Ritmo, потужністю 500 Вт, не може визнаватись механічним транспортним засобом.

Враховуючи зазначене, особа, яка керує таким транспортним засобом, не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п.2.1 "а" Правил №1306 України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер (електровелосипед) не є.

Частиною 1 ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, недоведена належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, на протязі року притягувався до адміністративної відповідальності.

З довідки відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області вбачається, що з згідно комп`ютерної бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 постановою Буринського районного суду від 08.08.2024 №574/605/24 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Разом з тим, відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що до порушника слід застосувати адміністративне стягнення, з врахуванням ст.36 КУпАП, в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ч.3 ст.30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Буринського районного суду Сумської області від 08.08.2024 року, яка набрала законної сили 19.08.2024 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке також застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне на підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати не відбуту частину такого стягнення строком 10 місяців 21 день.

При цьому строк не відбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень ч.2 ст.317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.36, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч.1, ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднати не відбуту частину стягнення, накладеного постановою Буринського районного суду Сумської області від 08.08.2024 року та накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців 21 (двадцять один) день.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Р. Гук