Справа 350/239/24
Номер провадження 3/350/113/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи :

ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Адміністративні правопорушення вчинено за таких обставин:

01.02.11.2024 о 15 год. 22 хв. у с. Підлісся по вул.Шевченка, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109» р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, різка зміна шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Аlcotest Drager 6810» на місці зупинки ТЗ та в лікувальному закладі Рожнятівської ЦРЛ водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, 01.02.2024 о 15 год. 22 хв. у с.Підлісся, по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109» р.н. НОМЕР_1 , будучи особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що зазначеного у протоколах дня вживав небагато алкоголю, а водій автомобіля ВАЗ 2109 вжив більше алкоголю і попросив його доставити автомобіль до місця його проживання. Вважаючи, що на ділянці дороги між с.Підлісся та с.Дубшара не буде поліцейських і його ніхто не зупинить, він вирішив допомогти власнику ( користувачу ВАЗ 2109) доставити авто в с.Підлісся. На жаль, поліцейські патрулювали на цій ділянці дороги і його зупинили та пропонували пройти огляд, однак проходити такий огляд не було потреби, оскільки прилад всерівно показав би алкоголь. Разом з тим вважає себе не винуватим у вчиненні правопорушень, оскільки він не відчував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Не заперечує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, доводиться такими дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №586680 від 01.02.2024 (а.с.1) та протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №586705 від 01.02.2024 (а.с. 2), які за своєю суттю є основоположними документами, на підставі яких особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, в яких, окрім іншого, зазначено відомості про посадову особу, яка склала протокол та особу, відносно якої він складений, суть вчиненого водієм адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд на стан сп`яніння не проводився, від підпису водій відмовився (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд у медичному закладі відносно ОСОБА_1 не проводився (а.с. 4);

- копією постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22.08.2023 (а.с.5-8), відповідно до якої 22.08.2023 суд визнав винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- рапортом інспектора СРПП ВП №2 (сел. Рожнятів) від 01.02.2024, який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Рожнятівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій. Однак враховуючи, що дані рапорту узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, суд вважає такий рапорт належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1

- відеозаписом, що міститься на багатофункціональному цифровому «DVD-RW» диску, на якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, а також, що поліцейським процедура зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведена з дотриманням вимог законодавства.

Зокрема встановлено, що працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 низку ознак алкогольного сп`яніння, запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. На підставі викладеного у присутності ОСОБА_1 працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким його було ознайомлено, а також інші адміністративні матеріали.

ІV. Застосовані норми права та оцінка суду:

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №586680 від 01.02.2024, серії ААД №586705 від 01.02.2024, ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він порушив п.3.1.4.3 Г, п.2.1 а, п.2.5 Правил дорожнього руху.

Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП наступає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За своєю юридичною конструкцією диспозиції вищезазначених частин відповідних статей КУпАП є бланкетними, тобто нормами, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення їх ознак відсилають до інших нормативних актів, зокрема ПДР.

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, які є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб прийти до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки як встановив суд, він повторно протягом року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги пунктів п.п. 2.1 а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Обставин, що згідно із ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не встановив.

Обставин, що згідно із ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом також не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховую вищевикладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який ігноруючи вимоги законодавства та наражаючи себе та інших учасників дорожнього руху на небезпеку, сів за кермо транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння будучи позбавленим права керування транспортним засобом та вчинив грубі, суспільно-небезпечні порушення ПДР, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також обставини, які обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На переконання суду такий вид адміністративного стягнення відповідно до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими водіями.

Щодо адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Враховуючи, що уповноваженим органом, який направив матеріали про адміністративне правопорушення до суду, не надано доказів належності транспортного засобу «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в протоколах про адміністративні правопорушення зазначено про належність такого транспортного засобу третій особі, зокрема ОСОБА_2 , приходжу до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не знаходиться у приватній власності порушника.

V. Вирішення питання судових витрат:

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскільки суд прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, тому з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

- за ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення визначити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Штраф сплатити на рахунок № UA0009001, отримувач коштів: КУК в Ів.-Франк.об/21081300, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір сплатити на рахунок: UA0026001; отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030106, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Суддя: