ПОСТАНОВА

Справа № 947/28522/24

Провадження № 3/947/5594/24

04.10.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №168656 від 27.08.2024, складений ст.ДОП СДОП ВП ОРУП№1 ГУНП в Одеській області майором поліції Білоус А.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27.08.2024, приблизно о 19.21 год., в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м.Одеса, вул.Толбухіна, буд.28-Б, влаштував конфлікт, висловлювався нецензурною лайкою.

Дії ОСОБА_1 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.173 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Дослідивши надані офіцером поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, що є підставою для закриття справи.

Автором протоколу в порушення вимог ст.251 КпАП України не надав доказів на підтвердження викладених ним в протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначена в якості потерпілої гр. ОСОБА_2 .

В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 , разом з тим її пояснення носять загальних характер. В них відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії.

Наявні в матеріалах справи повідомлення оператору «102» та рапорт молодшого інспектора ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Байбуз М. стосуються зовсім інших подій, а саме бійки, яка сталася біля шиномонтажу по вул.Чубаївська, коли в протоколі описані події за адресою: м.Одеса, вул.Толбухіна, буд.28-Б.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки, а в матеріалах справи не додані їх пояснення, хоча згідно обставинах справи подія сталася в публічному місці.

Офіцер поліції не вилучив та не додав до матеріалів справи відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які наявні в магазині.

Одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутності пояснень самого ОСОБА_1 та інших доказів, явно недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні хуліганських дій.

Більш того, в матеріалах справи відсутня копія будь-якого документу, який посвідчує особу, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не в праві самостійно здійснювати збір доказів, із власної ініціативи викликали і допитували свідків, та фактично перебирати на себе функцію прокурора щодо доведення обвинувачення, оскільки такими діями порушує пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, що зазначено в рішеннях ЄСПЛ (рішення у справах: «Карєлін проти росії» (Karelin v. Russia) від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 16; «Озеров проти росії» (Ozerov v. Russia), № 64962/01, пункт 53; «Кривошапкін проти росії» (Krivoshapkin v. Russia) від 27 січня 2011 року, заява № 42224/02, пункти 44, 45).

Отже, через неправильне складання офіцером поліції матеріалів справи, в діях ОСОБА_1 не вбачається наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України, відносно ОСОБА_1 закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.