Справа № 749/540/24
Номер провадження 3/749/352/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Михалевич М.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Хайтова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновську матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПС вищої категорії, начальника 2-го ВІПС 2-ї прикорд. застави 3-го ВПС (тип С) прикорд. коменд. швидкого реагування (з АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП №281123 від 23.03.2024, 23.03.2024 року об 22:30 год. в місці дислокації підрозділу за адресою: АДРЕСА_3 , піонерський табір було здійснено контрольне шикування з метою перевірки наявності особового складу першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип C) (на БТР) прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) в результаті якого було виявлено на території розташування підрозділу, частини в стані алкогольного сп?яніння інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) головного сержанта ОСОБА_1 . В подальшому головному сержанту ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння в КНП «Сновська міська лікарня». Даний військовослужбовець від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння відмовився. Встановлено факт того, що головний сержант ОСОБА_1 перебував на території розташування, частини підрозділу в піонерському таборі в нетверезому стані, а саме у стані алкогольного сп?яніння (почервоніння лиця та очей, різкий запах алкоголю з роту). Дане правопорушення вчинене в умовах особливого періоду (воєнного стану). Своїми діям головний сержант ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 4 розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУ пАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хайтов П.В. у судовому засіданні вказав, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності. Зазначив, що його підзахисному не пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та Акт фіксації відмови військовослужбовця від проходження медичного освідчення на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння від 23.03.2024 підписаний підлеглими полковника, тому не може бути об`єктивним доказом про справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 під тримав позицію свого захисника.

Суд, дослідивши письмові докази прийшов до наступного висновку.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП №281123 від 23.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підтвердження обставин викладених у протоколі долучено письмові покази ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З письмових показів ОСОБА_1 встановлено, що під час шикування особового складу 23.03.2024 о 22:30 він був виведений зі строю, оскільки в нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкіри обличчя та очей, запах з ротової порожнини. По даному факту він вказав, що після зміни з кордону з РФ після чотирьох діб приймав заспокійливі ліки.

З письмових показів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 23.03.2024 був виведений зі строю ОСОБА_1 , в якого було почервоніння обличчя та очей, мова була внятна, координація рухів була нормальна.

З долученого до протоколу Акт фіксації відмови військовослужбовця від проходження медичного освідчення на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння складеного 23.03.2024 та підписаного старшим офіцером відділення оперативного плану ОСОБА_4 , інспекторами ПС Цибульським М. та ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичне освідування (огляд) на предмет перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази суперечать одні одному, оскільки з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вбачаються в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння на підставі яких останньому повинно було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б спростовували доводи захисника ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_1 взагалі не пропонували пройти огляд.

Крім того, в письмових поясненнях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутня дата їх складання та не зрозуміло кому вони адресовані, що свідчить про те, що вони не можуть визнаватися належними доказами.

До того ж суд зазначає, що формулювання «з явними ознаками алкогольного сп`яніння», яке вказано у протоколі є припущенням та оціночним судженням, яке не свідчить про перебування особи саме в стані алкогольного сп`яніння в його юридичному визначенні.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Водночас у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 р. наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене вище свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №281123 від 23.03.2024, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.С. Чигвінцев