Справа №582/21/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яковенко
Номер провадження 33/816/787/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Грицика Г.О., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Грицика Г.О. на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 15 грудня 2023 року близько 16 год. 41 хв. в с. Вільшана по вул. Роменській керував автомобілем «Volkswagen Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного (запах алкоголю з порожнини рота) та наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння відмовився в КНП «Липоводолинська лікарня», чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Грицик Г.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 20.02.2024, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що працівники поліції всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, не було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису, лікар-нарколог з`явився для проведення медичного огляду ОСОБА_1 лише о 18 год. 24 хв., тим самим порушено двох годинний термін, визначений для проведення медичного огляду, з моменту встановлення підстав для його здійснення, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Також, апелянт зауважує про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Відповідно до відеозаписів, останній після проходження візуального огляду, здав зразки біологічного середовища, сечі. Також наполягав на здачі зразків крові, проте лікарем-наркологом йому було відмовлено. На пропозицію лікаря продути прибор «Алконт», ОСОБА_1 попросив ознайомитися з сертифікатом вказаного спеціального технічного засобу та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки знав, що вказаний прилад виготовлений в м. Брест, Республіки Білорусь, а тому використання його є незаконним.

Відповідно, відмова особи продувати незаконний прилад не може свідчити про відмову особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зважаючи також на те, що ОСОБА_1 здав зразки біологічного середовища.

Крім того, зазначені у висновку лікаря-нарколога свідки, є зацікавленими особами та працюють в КНП «Липоводолинська лікарня».

Також апелянт зазначає про те, що вказана лікарня не є закладом охорони здоров`я та не може надавати медичні послуги, оскільки не має ліцензії на провадження господарської діяльності в сфері охорони здоров`я та відповідну акредитацію.

Оскільки апелянт копію оскаржуваної постанови судді першої інстанції від 20 лютого 2024 року отримав лише 01 березня 2024 року, відповідно останній просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Грицика Г.О., які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Недригайлівського районного суду Сумської області, 03.06.2024 адвокатом Грициком Г.О. через електронну пошту подано апеляційну скаргу на поставу судді від 20.02.2024, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку апелянт зазначає несвоєчасне отримання оскаржуваної постанови.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.03.2024 адвокатом Грициком Г.О. з використанням підсистеми «Електронний суд» було подану апеляційну скаргу на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга була повернута апелянту з відповідним роз`ясненням.

Зважаючи на те, що попередня апеляційна скарга подана в електронному вигляді, Недригайлівський районним судом Сумської області було відмовлено адвокату в задоволенні клопотання про передання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

03.06.2024 апелянт повторно подав апеляційну скарги вже до суду першої інстанції, тому враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 20.02.2024, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2023 року серії ААД № 007772;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.12.2023 № 43, КНП «Липоводолинська лікарня» Липоводолинської селищної ради Сумської області, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису записаного на нагрудну камеру працівника поліції, вбачається, як 15.12.2023 близько 16 год. 41 хв. на вул. Роменській в с. Вільшана, працівниками поліції був зупинений автомобіль «Volkswagen Caddy» номерний НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного (запах алкоголю з порожнини рота) та наркотичного сп`яніння (зіниці не реагували на світло).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що останній погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Під час проходження огляду в КНП «Липоводолинська лікарня» Липоводолинської селищної ради Сумської області, на пропозицію лікаря-нарколога продути засіб «Алконт 01с», ОСОБА_1 категорично відмовився та бажав здати зразки біологічного середовища крові та сечі.

На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повідомлено про дату розгляду складеного протоколу в Недригайлівському районному суді Сумської області.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки долученим відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції зафіксовано пропозиція водію зупиненого автомобіля про можливість пройти огляд на місці. Проте останній, категорично відмовився та погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно долучених доказів, працівниками поліції 15.12.2023 близько 16 год. 41 хв. було встановлено в ОСОБА_1 ознаки наркотичного та алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі, як вбачається із відеозаписів, близько 18 год. 00 хв. водій був доставлений працівниками поліції до КНП «Липоводолинська лікарня» Липоводолинської селищної ради Сумської області.

Після тривалого спілкування ОСОБА_1 із лікарем-наркологом, під час якого водієві було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, шляхом його продуття, останній відмовився та вимагав відібрати в нього зразки біологічного середовища, крові. Близько 18 год. 25 хв., лікарем - наркологом відносно ОСОБА_1 був складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний зазначає про те, що огляд та складання медичного висновку відносно ОСОБА_1 здійснений в межах двох годинного терміну, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, а тому саме він визначає порядок та методику проведення дослідження. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Так, огляд проводився уповноваженою особою, який на власний розсуд, керуючись відповідними нормативними актами, визначив обсяг і методи дослідження. Відмова ОСОБА_1 від проходження цих досліджень є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

А тому доводи апелянта про те, що він не довіряв приладам «Алконт», а тому здав зразки біологічного середовища сечі, тим самим пройшов огляд у встановленому порядку, є безпідставними, оскільки відповідно до вказаної Інструкції, порядок та методику проведення дослідження визначає лікар, а не особа, яка проходить огляд.

Доводи захисника про те, що в бланку медичного висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 зазначено двох свідків, не можуть бути підставою для визнання медичного огляду недійсним та зазначене не впливає на встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки дана обставина зафіксована на долученому відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції.

Щодо тверджень апелянта про відсутність в КНП «Липоводолинська центральна районна лікарня» ліцензії на проведення медичного огляду осіб, які мають ознаки сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до витребуваних документів, КНП «Липоводолинська центральна районна лікарня» Липоводолинського районної ради Сумської області є здобувачем ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю в тому числі клінічної лабораторної діагностики, наркології.

Вказане підтверджуються витягом з Переліку здобувачів ліцензії, за заявами яких прийнято рішення про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджене Наказом МОЗ України від 07.11.2019 № 2248 «Про ліцензування медичної практики».

Окрім цього, згідно долученої копія посвідченням № 5938, лікар ОСОБА_2 пройшов атестацію в атестаційній комісії при Управлінні охорони здоров`я Сумської облдержадміністрації і наказом по управлінню охорони здоров`я Сумської облдержадміністрації від 13.04.2021 № 17-а, йому присвоєно кваліфікація лікаря-нарколога.

Підстав сумніватися апеляційному суду в компетенції лікаря, який має вищу медичну освіту, - відсутні.

Наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 43 від 15.12.2023, складений лікарем КНП «Липоводолинська лікарня» Липоводолинської селищної ради Сумської області ОСОБА_2 , - за своєю формою та змістом відповідає Додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 6 розділу ІІІ, пункт 16 розділу ІІІ), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Грицика Г.О., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Грицику Г.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 20 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Грицика Г.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.