Справа № 288/2082/24
Провадження № 3/288/1550/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року. смт.Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Поліщук Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , місце роботи: не працює,

за статтею 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 037866, 08 вересня 2024 року о 22.30 годині ОСОБА_1 в смт.Попільня по вул.Фомічова, Житомирського району, Житомирської області, вчиняв дрібне хуліганство відносно працівників поліції, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 21 жовтня 2024 року та 05 листопада 2024 року не з`явився.

Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надійшло, за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності до суду не звертався.

Одночасно, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 достеменно знав про складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 173 КУпАП.

Таким чином, суд вчинив всі необхідні дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, однак ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Вказані дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо неявки в судове засідання вказують на неналежну процесуальну поведінку.

При цьому судом з достатньою мірою вжито всіх можливих заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої пояснення під час слухання справи у суді, з огляду на положення статті 268 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язані з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення № 3236/03 від 03.04.2008) наголошено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання справа «UNION ALIMENTARIA SANDERSS. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989).

З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених статтею 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, так як байдужа поведінка учасника справи, не повинна схвалюватися судовою практикою, яка навпаки повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17 листопада 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Положення статті 9 КУпАП визначають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку, законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Водночас, жодних належних доказів вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, окрім самого протоколу до матеріалів справи не додано, при цьому в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчиняв дрібне хуліганство відносно працівників поліції та зазначено, що потерпілі внаслідок правопорушення відсутні.

Тобто, на підтвердження вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не додано жодного іншого доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 173 КУпАП, а саме: рапорти працівників поліції, пояснення свідків, понятих, про наявність яких зокрема зазначено в протоколі, відеофіксація правопорушення.

Суд зазначає, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 037866 від 08 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено за відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Окремо суд зазначає, що чинне адміністративне законодавство не передбачає можливості органу, який розглядає справу, перекваліфіковувати склад правопорушення, виходити за межі протоколу, а також самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки такий обов`язок покладено на особу, уповноважену на складання протоколу.

Оцінивши наявні в адміністративній справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо неї підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 173, 247, 251, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП закрити на підставі частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Р.М.Поліщук