П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2024 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої керуючою магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в сел. Оржиця, вул. Центральна, 27, Лубенського району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Оржицького районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 01.10.2024 о 18 год. 48 хв. ОСОБА_1 , керуюча магазином «Маркетопт», який розташований в сел. Оржиця, вул. Центральна, 27, Лубенського району Полтавської області, що належить ПП «Фудстор» () вчинила порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: не забезпечено проведення розрахункової операції через РРО та/або ПРРО з використанням режиму програмування найменування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. До суду надійшло письмове заперечення ОСОБА_1 , в якому вона вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено протиправно, безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства. Вона також вказує, що будь-яких доказів на підтвердження описаних правопорушень до протоколу не додано, тому твердження, викладені в протоколі, є лише припущеннями перевіряючи та не можуть бути покладеними в основу рішення про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі №815/1071/16 «висновки, викладені в акті перевірки щодо встановлення порушень платником податків, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки. Думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, повинна оцінюватися судами із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом серед іншого висновками акту перевірки платника податків або актами перевірки його контрагентів. Відповідно, судове рішення щодо правомірності сум грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом платнику податків, не може мотивуватися виключно даними акту перевірки цього платника податків або його контрагентів, або даними звірок, якщо ці дані обґрунтовано заперечуються платником податків та при цьому не підтверджені іншими доказами, зібраними у справі. Виходячи з наведеного, до остаточного вирішення спору в порядку адміністративного судочинства між податковим органом і платником податку, складені працівниками податкового органу акт та відповідні податкові повідомлення-рішення відображають лише позицію однієї з сторін спору, а тому не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності».

ОСОБА_1 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, не вказано дату його скоєння, при здійсненні якої саме розрахункової операції допущено порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є, на думку ОСОБА_1 , недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу.

ОСОБА_1 стверджує, що хоча самою формою протоколу визначено, що в ньому зазначаються «суть порушення, частини, статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, Податкового кодексу України та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи доходів і зборів», у протоколі не зазначено обставини вчинення адміністративного правопорушення, не вказано, які саме протиправні дії були вчинені ОСОБА_1 . Протокол не містить відомості про учасників розрахункових операцій, що нібито проведено ОСОБА_1 , при яких вона могла допустити якісь порушення, не встановлено обсяг повноважень щодо проведення розрахункових операцій, відсутні посилання на особу, що придбала товар та що саме ОСОБА_1 було проведено розрахункову операцію, за допомогою якого реєстратора розрахункових операцій, відсутні придбані товари, фіскальний чек, визнані речовими доказами. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема прізвища свідків, їх адреси інші відомості, необхідні для вирішення справи. У протоколі, що надійшов до суду про свідків не зазначено.

ОСОБА_1 вказує, що згідно акту перевірки фактична перевірка проводилась на магазині з 29.11.2024 з 14 год. 30 хв. до 06.12.2024 о 15:00 год., у вказаний період жодного порушення зафіксовано не було та не вчинялось. Відомостей про те, яким чином, ким, на підставі яких доказів та в рамках яких заходів було встановлено факт наявності порушення 01.10.2024 року о 18:48 год. ні протокол про адміністративне правопорушення, ні акт фактичної перевірки не містить. Крім того, за твердженням ОСОБА_1 , розрахункові операції на касах проводять касири. До матеріалів справи ревізорами не долучено доказів, що керуюча магазином є посадовою особою, що відповідальна за програмування РРО кодами УКТ ЗЕД, а ОСОБА_1 є лише найманим працівником і будь-якої самостійної господарської діяльності також не здійснює.

Зінник стверджує, що вказане свідчить про недотримання п. 15 Розділу 2 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення Затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016, яким передбачено: «До Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.»

ОСОБА_1 зазначає, що на зворотній стороні цього протоколу вказано, що вона від його підпису, надання пояснень та від отримання другого примірника відмовилася, що є не правдою. Про те, що складався відносно неї протокол вона дізналась вже коли він перебував на розгляді в суді. Вона не відвідувала приміщення податкової і її ніхто туди не викликав. Відповідно їй як особі, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, ніхто не роз`яснював права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

ОСОБА_1 просила закрити провадження в справі № 543/1233/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суддею були досліджені докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення №11272 від 06.12.2024, акт (довідка) фактичної перевірки від 06.12.2024, пояснююча записка головного державного інспектора Литовченко А.О., акт відмови від підписання (ознайомлення) протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази у справі суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 , керуюча магазином «Маркетопт», який розташований в сел. Оржиця, вул. Центральна, 27, Лубенського району Полтавської області, що належить ПП «Фудстор» () 01.10.2024 о 18 год. 48 хв. вчинила порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: не забезпечено проведення розрахункової операції через РРО та/або ПРРО з використанням режиму програмування найменування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Сам по собі акт (довідка) фактичної перевірки від 06.12.2024, складена працівниками ГУ ДПС у Полтавській області у м. Полтава (в якій, крім іншого, зазначено, що перевірка почалась о 14 год. 30 хв. 29.11.2024, а закінчилася о 15 год. 00 хв. 06.12.2024) не може бути достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення за ч. 1 ст.155-1 КУпАП. Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення судді не надано. При цьому ОСОБА_1 категорично не визнає своєї вини у скоєнні інкримінованого правопорушення. Крім цього, у самому протоколі про адміністративне правопорушення опис інкримінованого правопорушення наведено без належної деталізації (не вказано, який саме товар було реалізовано, його характеристики, ціна, номер чека), зазначено загалом, що не було забезпечено проведення розрахункової операції через РРО та/або ПРРО з використанням режиму програмування найменування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. В той же час у ч. 1 ст. 256 КУпАП вказано, що саме у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Суддя не може корегувати, уточняти, розширювати обвинувачення щодо особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином суддя приходить до висновку, що у справі, що розглядається, не доведено, що ОСОБА_1 допустила порушення законодавства, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не доведено наявність події та складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 155-1, 245, 247, 251-252, 266, 280, 283-284 КУпАП, суддя ,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя