ПОСТАНОВА

іменем України

06 червня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не зазначений, громадянки України, уродженки села Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, заміжньої, має на утриманні оду неповнолітню дитину та одну малолітню дитину, непрацюючої, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 375629, складеним старшою інспекторкою СЮП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Циб Н.Г. 16.05.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, стверджується, що остання 27.04.2024 року близько 17:30 год. по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у вказані час та місці надавала неякісні послуги з манікюру ОСОБА_3 , опісля надання котрих отримала кошти в сумі 600 грн., тобто провадила господарську діяльність з надання послуг даного типу без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, й таким чином вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Осіб, які б значились потерпілими від інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, інспекторкою СЮП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Циб Н.Г. не визначено, проте, вочевидь останньою мається на вазі, що такою потерпілою особою могла б бути ОСОБА_3 , якій, згідно її ж заяви, надано неякісні послуги з манікюру неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання з`явилася, після роз`яснення їй прав та обов`язків, визначених у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, обставини, котрі викладені у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП, заперечила повністю та надала пояснення, за змістом котрих вона своєї вини у неналежному виконанні батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визнає, так як вказана дочка не провадить господарську діяльність у виді надання послуг з манікюру без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а лише вчиться надавати названі послуги, манікюр робить виключно своїм рідним та близьким, без отримання за це грошових коштів. Що стосується ОСОБА_3 , то така дізналася про вміння дочкою робити манікюр, зі слів когось із її рідних чи близьких, опісля погодилася з тим, що дочка лише вчиться це роботи, за що їй віддячила, однак це носило разовий характер. Тому наполягає, що жодного виду господарської діяльності її дочка не проводить, ліцензія у даному випадку непотрібна, й за таких обставин вважає, що її неповнолітня дочка не вчиняла правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП.У зв`язку з вказаним, клопотала про закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 184 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених у ч. 3 або у ч. 4 ст. 173-4 цього Кодексу, й таку відповідальністю несуть батьки зазначених неповнолітніх, або ж особи, які їх замінюють.

Своєю чергою, за змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП, котрою передбачено правопорушення, що нібито вчинила неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Слід зазначити, що в силу ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 ГК України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Однак, направлені до суду матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, не містять достатніх та допустимих доказів з приводу провадження неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , господарської діяльності, так як, згідно з частинами 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є отримання прибутку та систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. У той же час, у зазначених матеріалах відсутні докази про систематичну діяльність, як і про одержання систематично прибутку від надання послуг з манікюру, що, відповідно, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Своєю чергою, надання неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїм місцем проживання 27.04.2024 року близько 17:30 год., разово, послуг з манікюру ОСОБА_3 , не може свідчити про систематичність надання нею таких послуг.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в її діях, як матері неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій своєю чергою ставиться у провину вчинення нею до досягнення шістнадцятирічного віку правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, складу зазначеного адміністративного правопорушення, такі матеріали являються сумнівними.

Однак, наявність сумнівів аж ніяк не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як матері неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, зокрема вчинення такою неповнолітньою дочкою у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 164, 184, 221, 245, 247, 251-252, 266, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання у частині стягнення судового збору становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН