Провадження №3/522/8805/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за фактом вчинення громадянином України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали адміністративної справи за за фактом вчинення громадянином України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання було призначено на 31 жовтня 2024 року.

У судове засідання, яке відбулося 31 жовтня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Жодних заяв чи клопотання від нього до суду не надходило.

В своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

З огляду на вищевикладене, а саме ту обставину, що суд вичерпав всі можливі засоби повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, місце та час судового засідання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Суд дослідивши матеріалів справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Зі змісту протоколу серії ВАД №169031 від 22.10.2024 року вбачається, що 22 жовтня 2024 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_1 у м. Одесі, вул. Українських Героїв, 6, на території навчального закладу курив електронну сигарету, чим порушив чинне законодавство, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.175-1 КУпАП.

У ч.1 ст.175-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я, забезпечення пожежної безпеки та громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у курінні тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ч.1 ст.175-1 КУпАП є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №169031 від 22.10.2024 року підписаний ОСОБА_1 , з якого вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 отримав другий примірник постанови, зобов`язався більше не порушувати чинне законодавство;

- пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Українських Героїв, 6 курив електронну сигарету на території навчального закладу.

З копії паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснень його вік становив 16 років.

Зі змісту пояснення вбачається, що вони були отримані в присутності класного керівника ОСОБА_2 .

Проте, відповідно до ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Тобто, класний керівник не є особою, яка відповідно до статті 270 КУпАП може представляти права неповнолітнього під час притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про Національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Хоча у КУпАП і відсутнє визначення поняття неповнолітні, але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років. Своєрідність неповнолітніх як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП.

Однак, в порушення вимог ст. 270 КУпАП поліцейський, встановивши, що ОСОБА_3 , на час вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення був неповнолітнім, не забезпечив участь її законного представника чи захисника, під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та її батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Відтак, докази по справі відносно неповнолітньої, здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст.245,270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітньої, а тому, є недопустимими.

Оскільки всі докази у даній справі були здобуті працівниками поліції з порушенням вимог ст. ст.245,270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника неповнолітнього ОСОБА_1 , тобто, з порушенням права на захист останньої, то всі зібрані по справі докази в обґрунтування винуватості неповнолітньої у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП- є недопустимими.

Сам по собі протокол, що складений працівником поліції, не може бути джерелом доказів, а додана копія рапорту не містить жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Інших доказів, які б свідчили про порушення неповнолітньою ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, які можуть бути визнані судом належними і допустимими, не надано.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, суддя вважає необхідним провадження по справі щодо неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП через недопустимість доказів в обґрунтування його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з отриманням їх з порушенням права неповнолітньої на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.245,247,270, 283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за фактом вчинення громадянкою України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.