ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 Справа №607/11840/24 Провадження №3/607/5277/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., з участю прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури Яциків О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в м. Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Романівка, Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, не одруженого, працюючого в Тернопільській обласній філармонії, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , протягом року до відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 , який будучи державним службовцем четвертого рангу та який раніше проходив службу на посаді завідувача сектору забезпечення одностроєм та іншими матеріально-технічними засобами управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 13.02.2024 о 15:56 год. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинала діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (надалі- Декларація), за 2021 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав та щиро розкаявся, пояснивши, що причиною несвоєчасно подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, яка припинила діяльність, була його необізнаність із необхідністю її подання у строк до 01.02.2024 року.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП у повній мірі доведена матеріалами справи, а тому просить визнати його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та визначити покарання у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №18 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Тернопільській області.

В подальшому, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №21о/с від 22.01.2019 ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача сектору забезпечення одностроєм та іншими матеріально-технічними засобами управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Тернопільській області та присвоєно четвертий ранг державного службовця.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Тернопільській області №203 о/с від 02.08.2021, ОСОБА_1 звільнено із роботи в поліції за п.1 ст.40 КЗпП України та п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» з 02.08.2021.

У статті 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» «г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 449/21 від 23.07.2022 (далі Порядок), щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня, та охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384 прийнятий 20.09.2023, набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, суб`єкти декларування зобов`язані були подати щорічну декларацію за 2021 рік, у тому числі ті, які припинили діяльність, до 31.01.2024.

Відповідно до роз`яснень НАЗК щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами) обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування щороку протягом строку здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді та після відновлення декларування суб`єкти подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 маючи можливість до 01.02.2024 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, як особа, що припинила таку діяльність, зобов`язаний був її подати у зазначений вище строк.

Однак, як вбачається із даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, як особа, що припинила таку діяльність, лише 13.02.2024 о 15:56 год., тобто несвоєчасно.

Також, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі особи, які припинили таку діяльність, неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації.

Пунктом 5 розділу II Порядку передбачено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 Кодексу про адміністративні правопорушення відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку із хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, (повені, пожежі, землетрусу), технічних засобів офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, як особи яка припинила таку діяльність, у ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винуватість ОСОБА_1 повністю доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засідання, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 11 від 28 травня 2024 року; витягу з наказу т.в.о. начальника ГУНП в Тернопільській області від 07.11.2015 №18о/с «По особовому складу: витягу з наказу начальника ГУНП в Тернопільській області від 22.01.2019 №21 о/с «По особовому складу; копією присяги Державного службовця, підписану ОСОБА_1 від 17.06.2014; копією наказу начальника ГУНП в Тернопільській області від 02.08.2021 №203 о/с «По особовому складу»; копією розписки ОСОБА_1 про отримання трудової книжки; копії Загальних правил по поведінки державного службовця, з якими був ознайомлений ОСОБА_1 17.06.2014 року; копією Рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, підписану ОСОБА_1 02.08.2021 року; скріншотах з Єдиного Державного реєстру декларації ОСОБА_1 ; поданою декларацією ОСОБА_1 за 2021 рік, як особою, що припинила виконувати функції держави (після звільнення).

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Таким чином приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, який раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, оцінюючи в сукупності дії ОСОБА_1 та його ставлення до вказаних дій, щире каяття у вчиненому, конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних, що характеризують особу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в розмірі наближеного до мінімального.

Крім того, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн., сплата якого передбачена ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700, 00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан