Справа №581/644/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кузьмінський О. В.
Номер провадження 33/816/152/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шульги О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 , студент Полтавського державного аграрного університету,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 16 липня 2023 року о 09 год. 02 хв. в сел. Липова Долина по вул. Сумській, 14 керував автомобілем ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», результат 0,29 проміле.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому взагалі не роз`яснювались права, передбачені законодавством.

Зазначав, що технічно допустима похибка результатів роботи газоаналізатора, як технічного засобу складає 0,04 проміле і технічні особливості приладу ніяким чином не можуть вважатись доказом винуватості у справі.

Вважав, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,25 проміле.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шульги О.С., який вважав за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності свого підзахисного та підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали даної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного було встановлено суддею з врахуванням наявних, та зібраних у справі доказів, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 177991 від 16 липня 2023 року, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів - приладу Alcotest 6820, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 становив 0,29 проміле;

- роздруківкою з приладу алкотест Драгер, відповідно до якої результат проведено 16 липня 2023 року о 9 год 5 хв. огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння становить 0,29 проміле;

- відеозаписом події від 16 липня 2023 року, на якому зафіксовано рух ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , його зупинка поліцейським, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, його згода із результатом, відмова від проходження огляду у медичному закладі.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

При цьому, надаючи оцінку вказаним доказам, на спростування заперечень ОСОБА_1 своєї винуватості, суддя вірно послався на наявний в матеріалах справи відеозапис, який було проглянуто і апеляційним судом, в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Саме зазначеним доказом підтверджується і те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що особисто підтвердив, і його добровільна, без будь-якого тиску, згода пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, за наявності у поліцейських підозри, що він у такому стані перебуває, що при цьому були присутні свідки, що з результатом 0,29 ОСОБА_2 останній був згоден та, в подальшому, після складання протоколу, від керування був відсторонений.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені, останній особисто підписав вказаний протокол і будь-яких зауважень чи заперечень щодо нього взагалі не склав.

Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав і Акт його огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зазначив свою згоду з результатом 0,29 Проміле.

При цьому, саме з врахуванням того, що ОСОБА_1 погодився з результатом тестування, правових підстав для проведення огляду у закладі охорони здоров`я не було, і під час перегляду вказаного відеозапису апеляційним судом не встановлено будь-яких порушень з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, якими закріплена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння.

При цьому, судом було враховано, що у п. 6 ст. 8 Віденської конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, на яку посилався захисник Овчаренка В.М. під час розгляду справи у суді першої інстанції та про яку йдеться і в апеляційній скарзі, дійсно зазначено,що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає стан алкогольного сп`яніння. Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 проміле у видихуваному повітрі, що й має місце в українському законодавстві, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 проміле.

Разом з тим, судом було вірно враховано і те, що Згідно з технічними характеристиками газоаналізатора Drager Alcotest 6820 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

Цифровий показник тесту із використанням приладу «Драгер» у ОСОБА_1 складав 0,29 Проміле у повітрі, що видихається, що відповідно перевищує і міжнародну норму природного вмісту алкоголю у повітрі, що видихається - 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Більш того, така норма не є природною, а наслідком вживання алкогольних напоїв, зважаючи на те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і не висловив своєї незгоди з його результатами.

З урахуванням викладеного та того, що результат проведеного огляду ОСОБА_3 становив 0,29 проміле, який навіть із урахуванням похибки перевищує допустиму межу в 0,2 проміле, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що винуватість ОСОБА_1 була встановлена на підставі неналежних та недопустимих доказів, в той час як доказів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, здобуто не було.

Вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції жодним чином не спростовано.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.