ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з спеціальною технічною освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 135390, складеного 23.09.2024 року о 18:11 год. у м. Сколе Стрийського району Львівської області інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Салом Ю.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, останньому інкримінується те, що він 23.09.2024 року о 16:55 год. по вул. Князя Святослава у м. Сколе Стрийського району Львівської області повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки УРАЛ моделі 375Д, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «Причіп-розпуск самостійно складений», реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги ст. 37 Закону України «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання з`явився, після роз`яснення йому положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою провину у порушенні 23.09.2024 року о 16:55 год. по вул. Князя Святослава у м. Сколе Стрийського району Львівської області інкримінованих йому вимог ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» не визнав та надав пояснення, згідно з котрими причіп-розпуск самостійно складений не підлягає обов`язковому технічному контролю, а, відтак, просив не накладати на нього адміністративного стягнення, а провадження у цій справі про адміністративне правопорушення просив закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності 06.09.2024 року за ч. 3 ст. 121 КУпАП, то таке мало місце не за керування ним транспортним засобом без проходження обов`язкового технічного контролю, а за інше порушення Правил дорожнього руху, за котре саме, вже й не пригадує.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Поряд з цим, порушення конкретних пунктів Правил дорожнього руху, котримизабороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), у провину ОСОБА_1 не ставиться. Натомість йому ставиться у провину лише порушення вимог ст. 37 Закону України «Про дорожній рух».

Так, за змістом ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). Експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі: порушення вимог щодо їх переобладнання; порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв; виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення. З метою недопущення негативного впливу на життя і здоров`я людей або в разі загрози погіршення екологічної ситуації експлуатація транспортних засобів може бути в установленому законодавством порядку обмежена або заборонена в окремій місцевості, оголошеній зоною надзвичайної екологічної ситуації.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався наведених вище вимог ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», тобто будучи учасником дорожнього руху, повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, керував транспортним засобом, котрий підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, з огляду на наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року за № 512 затверджений Порядок формування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг, котрий передбачає тримання загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, що є складовою частиною Єдиного державного реєстру МВС. Загальнодержавна база даних складається з таких реєстрів, як реєстр результатів обов`язкового технічного контролю транспортних засобів і реєстр укладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю.

Поряд з цим, інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Салом Ю.В. до складеного ним 23.09.2024 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 135390відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, не надано жодних відомостей, сформованих з загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, котрі б підтверджували ту обставину, що керований ОСОБА_1 чи то транспортний засіб марки УРАЛ моделі 375Д, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чи то Причіп-розпуск самостійно складений, реєстраційний номер НОМЕР_3 (не зрозуміло, котрий з них), своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Резюмуючи в цій частині, належить вказати, що Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції не надано жодного допустимого доказу того, що у момент складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 135390відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, чи то транспортний засіб марки УРАЛ моделі 375Д, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чи то Причіп-розпуск самостійно складений, реєстраційний номер НОМЕР_3 , своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, як і те, що Причіп-розпуск самостійно складений, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у випадку, якщо мова йде про нього, взагалі підлягає обов`язковому технічному контролю.

Тобто, окрім рапорта та інформаційної довідки з порталу Національної поліції України від 14.10.2022 року, складеною відповідно до вимог пунктів 4-5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, згідно котрої ОСОБА_1 був притягнений 06.09.2024 року до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 більше нічого не надано.

Відтак суддя, при встановлених усіх обставинах під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені УПП у Львівській області ДППдо Сколівського районного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для додаткового оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, який притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо заборонено.

Згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору у межах розгляду даної справи.

Керуючись статями 8-9, 40-1, 121, 221, 245, 247, 251-252, 268-269, 275, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН