Дата документу Справа № 335/1124/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/474/24Головуючий у 1-й інстанції Воробйов А.В.
Єдиний унікальний №335/1124/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.ст.122-4, 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Баришнікова Андрія Григоровича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 18.01.2024 року о 11 год. 42 хв. по просп.Соборному, 149 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з НОМЕР_1 , перед початком руху та в подальшому його зміною не переконався в безпеці маневру, допустив наїзд на ожеледицю біля краю проїзної частини, що призвело до заносу транспортного засобу із подальшим його наїздом на транспортний засіб «Renault Kangoo» д.н.з НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні. Після чого водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.п.10.1, 2.10 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним за ст.ст.122-4, 124 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

У спільній апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Баришніков А.Г. просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень.

Свої вимоги мотивували тим, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 та його захисник зазначають, що зібрані у справі докази є недопустимими.

Протоколи про адміністративні правопорушення містять істотні недоліки. Процедуру їх оформлення не зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів відеозапису, відомості про потерпілого відсутні.

В матеріалах справи відсутній відеозапис із розміщених у м.Запоріжжі зовнішніх камер відеоспостереження, власником яких є КП «Центр управління інформаційними технологіями», на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Схему ДТП ОСОБА_1 не підписано.

Картка виклику поліції за номером екстреного виклику «102» на місце вчинення ДТП в матеріалах справи відсутня.

Крім того, апелянти заперечують проти стягнення з ОСОБА_1 судового збору, оскільки він є військовослужбовцем та має бути звільнений від його сплати.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник Баришніков А.Г. та потерпілий ОСОБА_2 не з`явилсь. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги їх було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення та через додаток «Viber» відповідно. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка вищезазначених осіб до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Всупереч позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень, вина останнього підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №645938 від 18.01.2024 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР під час керування транспортним засобом;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №645336 від 18.01.2024 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, місце пригоди залишив;

- схеми місця ДТП, складеної за участі водія ОСОБА_2 . Вказана схема підписана потерпілим та уповноваженою особою, в ній зафіксований факт та локалізація пошкоджень автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з НОМЕР_2 , а саме: деформація заднього лівого крила та заднього бампера;

- доданими до схеми ДТП фотознімками, якими зафіксовано факт пошкодження обох транспортних засобів;

- поясненнями водія ОСОБА_1 ;

- наданими безпосередньо на місці ДТП та під час судового засідання поясненнями водія ОСОБА_2 .

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Дослідивши та проаналізувавши всі докази у їх сукупності, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.10.1, п.2.10 «а» ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та її наслідків.

У даному випадку водій ОСОБА_1 перед початком руху та в подальшому його зміною не переконався в безпеці маневру, допустив наїзд на ожеледицю біля краю проїзної частини, що призвело до заносу транспортного засобу із подальшим його наїздом на транспортний засіб потерпілого, після чого ОСОБА_1 місце пригоди залишив. В результаті ДТП автомобілі отримали обопільні механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

У зв`язку з чим, суддя районного суду дійшов правильного висновку про доведеність винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх оформлення, не встановлено.

Протилежні аргументи апелянтів повністю спростовуються наявними у справі доказами та не ставлять під сумнів твердження суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Вагомих доказів неналежності та недопустимості доказів, що містяться в матеріалах справи стороною захисту до апеляційного суду не надано.

Водночас наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративне правопорушення складено уповноваженими особами з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

В них зазначено дату та місце їх складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративних правопорушень, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення, та докладно викладено суть адміністративних правопорушень.

Згідно абз.1 п.8 розділу IX Інструкції, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Додана до протоколів про адміністративні правопорушення схема місця ДТП містить графічне зображення місця ДТП з відображенням та фіксацією на ньому об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин та відповідає вимогам закону.

На доданих до вказаного документа фотознімках чітко зображено локалізацію та характер завданих механічних пошкоджень.

Таким чином, зазначеними в протоколах відомостями у сукупності з іншими доказами об`єктивно зафіксовано обставини адміністративних правопорушень в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП адміністративних правопорушень та винності ОСОБА_1 у їх вчиненні.

За вказаних вище умов факт наявності/відсутності в матеріалах справи відеозапису з камер засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та картки виклику поліції за номером екстреного виклику «102», на що було акцентовано в апеляційній скарзі, не здатний спростувати висновки суду.

Перевіряючи заперечення апеляційної скарги проти стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судового збору на користь держави та твердження про необхідність звільнення від його сплати, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, апеляційний суд виходить з такого.

Вимогами ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», регламентовано, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 вказаного Закону передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Проте з матеріалів провадження та зі змісту поданої апеляційної скарги підтверджених відповідними доказами правових підстав, що зумовлюють надання вказаної пільги особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вбачається.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинені ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.ст.33,36 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Баришнікова Андрія Григоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 квітня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар