ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/5462/23 Головуючий суддя І інстанції Нечипоренко І. М.
Провадження № 33/818/350/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Лепетюка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Лепетюка О.Л. на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постановою встановлено, що водій ОСОБА_1 05.11.2023 о 15 год 45 хв у м. Дергачі Харківської області по вул. Сумський Шлях, 80 керував транспортним засобом Мопед б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру 17, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисником Лепетюком О.Л. було подано апеляційну скаргу на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з`ясовані усіх обставин, які підлягають з`ясуванню та не надана їм належна оцінка. Зокрема, захисник Лепетюк О.Л. посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відомості матеріалів справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складено з порушенням чинного законодавства, а саме: протокол складено одним працівником поліції, а докази, які до нього додані складені іншим працівником патрульної поліції. Відеозапис, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не є безперервним, а також не містить номеру бодікамери і має розбіжності у часі між зупинкою транспортного засобу та наданням пояснень працівникам поліції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. На фрагментах відеозапису, на думку апелянта, наявні також розбіжності між місцем зупинки мопеда та спілкуванням ОСОБА_1 з працівниками поліції. Протокол про адміністративне правопорушення складено раніше ніж зафіксовано рух мопеда на відповідному відрізку відеозапису. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП після надання усних пояснень ОСОБА_1 працівникам поліції, а протокол про адміністративну відповідальність не містить підпису водія про ознайомлення його з зазначеними правами.

У зв`язку з чим, просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу. Надали пояснення на підтримання доводів наведених в апеляційній скарзі адвоката Лепетюка О.Л. Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної скарги та його захисник посилались на те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб ОСОБА_1 , а під`їхали до припаркованого мопеда. Після чого безпідставно склали постанови про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП. Надалі, не визначивши ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснивши водієві прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, отримали від ОСОБА_1 свідчення та відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в всупереч вимогам чинного законодавства. Після чого безпідставно склали протокол про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга захисника Острася А.М. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5, а саме: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 288044 від 05.11.2023 року, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 05.11.2023 о 15 год 45 хв у м. Дергачі Харківської області по вул. Сумський Шлях, 80 транспортним засобом Мопед б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №288044 від 05.11.2023 року, ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «випив сто грам пива та сів за кермо мопеда. З протоколом згоден». Будь-яких заперечень, інших пояснень чи зауважень щодо складеного протоколу, порушення його прав працівниками поліції жодним чином не зазначив (а.с.1);

- відомостями довідки, згідно якої ОСОБА_1 водійське посвідчення на Ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних «ГСЦ Посвідчення водія» не значиться. (а.с.8);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за позначеннями в графі «результати огляду на стан сп`яніння відмовився»;

- засвідченими печаткою та підписом Начальника САП ХРУП №3 копіями постанов, складених відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП від 05.11.2024 року;

- відомостями пояснення інспектора ОСОБА_2 , згідно яких біля 15 год. 45 хв 05.11.2023 року під час патрулювання був помічений мопед, який рухався по вул. Сумський Шлях в м. Дергачі, виляв по дорозі, змінючи рух в право в ліво. Після чого був зупинений службовим автотранспортом. При спілкуванні у водія мопеду були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я на що водій відмовився. Відмову було зафіксовано на бодікамеру. Відносно водія було складено протокол про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого було виявлено, що даний мопед був незареєстрований. У зв`язку з чим було складено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Водія було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На запитання працівника поліції: «Чи застосовувались до вас міри фізичного чи психологічного тиску» водій відповів: «Ні» (а.с. 37-39).

- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення, наданих ВП№3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (додаток до протоколу ААД№288044 а.с. 7;

На відеозаписі зафільмовано рух мопеду, а також спілкування працівників поліції з водієм цього транспортного засобу. На вимогу працівників поліції водій назвався ОСОБА_1 та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я. Водія було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Про порушення своїх прав працівниками поліції водії жодним чином не зазначив, про упередженість працівників поліції відносно нього не повідомляв.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник Лепетюк О.Л. не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисника Лепетюка О.Л. в цій частині.

Крім того, надаючи пояснення суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 зазначив, що керував мопедом в присутності працівників поліції в той час в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив сто грам пива незадовго до того.

Таким чином, саме відмова від проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП настає в цьому випадку, саме за відмову водія від проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місті зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у відомостях, зазначених у протоколі про адмінстративне правопорушення, а також у відеозаписі (а.с.7) та у поясненнях працівника поліції, наданих суду апеляційної інстанції.

Посилання сторони захисту на те, що відеозапис не є безперервним та не містить номеру бодікамери є безпідставними та необґрунтованими у зв`язку з наступним.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №288044 від 05.11.2023 року, так й у долучених до нього доказах та не порушують вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026.

З відомостей, що є наявними у матеріалах справи вбачається, що відео фрагменти на яких зафільмовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову водія від проходження огляду у встановленому законом порядку долучені до протоколу ААД№288044 працівниками правоохоронних органів, що вочевидь свідчить про дотримання уповноваженими працівниками патрульної поліції вимог ст. 251 КУпАП в цій частині. Крім того, час та місце скоєння адміністративного правопорушення зазначений у постановах №8084125 та 8084156 від 05.11.2023 року, складених відносно ОСОБА_1 , узгоджуються з часом та місцем скоєного цією ж особою правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відомостей, які б спростовували законність отримання таких відео файлів працівниками поліції матеріали справи не містять.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає твердження сторони захисту про неналежність та недопустимість таких доказів безпідставними, необґрунтованими та розцінює їх, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 у цьому адміністративному провадженні.

Твердження апелянта щодо порушення вимог чинного законодавства у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України після того як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надала певні пояснення, а протокол про адміністративну відповідальність взагалі не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення його з відповідними правами є необґрунтованими у зв`язку з наступним.

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення ААД№288044 від 05.11.2023 року графа «Гр-ну роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Дергачівському районному суді Харківської області» є невідємною у своєму конструкційному позначенні. Тому, розписуючись у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності розписується також і у тому, що права та обов`язки їй також відомі. Підпис ОСОБА_1 є наявним у графі протоколу ААД №288044 «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду», що свідчить про роз`яснення прав, передбачених 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП працівниками поліції.

Про обізнаність прав, передбачених ст. 268 КУпАП, свідчить також те, що ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до професійного адвоката саме до розгляду його справи Дергачівським районним судом Харківської області, який забезпечує його захист і у суді апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи. При цьому слід зазначити, що працівниками поліції лише складається протокол про адміністративне провадження та збираються докази на підтвердження встановлених ним відомостей, а розгляд справи провадиться судом відповідно до ст. 221 КУпАП та переглядається судом апеляційної інстанції відповідно та порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП.

Таким чином, під час розгляду цієї справи були дотримані всі норми, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а доводи захисника в цій частині слід вважати суб`єктивними та не обґрунтованими.

Доводи захисника щодо того, що протокол про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 було складено одним працівником поліції, а докази до нього іншим є безпідставними та необґрунтованими у зв`язку із наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративної відповідальності складається протокол уповноваженими особами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП належить до компетенції органів Національної поліції, які можуть діяти у складі відповідних підрозділів, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування (зокрема екіпажів), розподіляючи між собою обов`язки під час виконання своїх службових обов`язків в тому числі і в процесі спілкування з учасниками адміністративного провадження та складання адміністративних матеріалів щодо них. Рішення про притягнення до адміністративної відповідальність за ст. 130 КУпАП приймає суд відповідно до його компетенції, передбаченої ст. 221 КУпАП.

Отже, суд вважає, що працівники поліції при складанні адміністративного матеріалу мають право збирати докази на підтвердження чи спростування певних обставин, зазначених у протоколі, розподіляючи обов`язки серед екіпажу (екіпажів, якщо цього вимагає обстановка), в межах, визначених Законом та їх процесуальними та посадовими обов`язками. Матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними, а також відомостей щодо визнання дій працівників поліції незаконними в цій частині. А від так, доводи сторони захисту щодо неможливості розподілу обов`язків між посадовими особами екіпажу поліції слід вважати безпідставними та розцінювати їх, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Оцінюючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лепетюка О.Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков