Провадження №3/750/3918/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

потерпілого - ОСОБА_1 ,

представника потерпілого - ОСОБА_2 ,

захисника - Хайтова П.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП

в с т а н о в и в:

07.09.2024 о 12:50 год. ОСОБА_3 в м. Чернігові по просп. Левка Лук`яненка, 6, керував транспортним засобом KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони вул. Шевченка в бік вул. Захисників України, та змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих немає, чим порушив пункти 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 з протоколом не погодився та пояснив суду, що він рухався по пр. Левка Лук`яненка в сторону ТЦ Голівуд, зупинився на світлофорі. В лівій полосі було авто, загорілось зелене світло і авто виконало маневр розвороту, оскільки ліва смуга вивільнилась, він ввімкнув покажчик повороту і почав здійснювати перестроювання в лівий ряд та відчув удар, його авто відкинуло на 10-15 метрів. Він пересвідчився, простору для маневру було багато і здійснив вже маневр, тоді як автомобіль Ауді перевищував швидкість, тому і сталась ДТП з вини водія автомобіля Ауді. Автомобіль Ауді був за 80-100 м, коли він почав маневр перестроювання з середнього ряду в лівий, а автомобіль Ауді був і не в лівій і не в правій смузі, може перестроювався, тоді як він вже повністю встав в ліву смугу і відбувся удар. Він ПДР не порушував, саме водій Ауді їхав з перевищенням швидкості. Спочатку поліцейські казали, що винен водій Ауді, але після якоїсь розмови вже сказали, що винен він, бо не пересвідчився в безпечності маневру. Він не створював небезпеку для руху, він пересвідчився в безпечності маневру і виконав його.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він їхав від Політеху в крайній лівій смузі, приблизно 70 км/год, бачив попереду червоне світло світлофора. Стояло авто з поворотом на ліво у цій смузі. Загорілось зелене світло, те авто почало рух на розворот і розвернулось. Він продовжив рух, а автомобіль KIA, який був у середній смузі, начебто був увімкнений поворот, він побачив за 50-70 м. Він думав, що водій КІА його бачить, а вже коли відстань між ними була метрів 20, той почав перестроюватись у його смугу (ліву). Він почав екстрено гальмувати і сталась ДТП. Коли водій КІА виїжджав на його смугу, то його швидкість була приблизно 50 км/год, йому не хватило відстані зупинитись, він застосовував екстрене гальмування. Він відпустив газ, коли побачив автомобіль КІА, тобто скинув швидкість до приблизно 50 км/год. Він не повинен був його пропускати, саме водій КІА мав переконатись у безпечності свого маневру, тоді як він за 20 метрів між ними почав перестроювання, може відволікся водій.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що він складав протокол. Так, свідок надав відео з реєстратора, за яким і прийшов до висновку про винуватість водія автомобіля КІА. Ліва смуга була вільна, автомобіль КІА починає перестроюватись, не вирівнявши ще автомобіль, як ззаду Ауді здійснює зіткнення. Тобто водій КІА не переконався в безпечності маневру. Встановити швидкість автомобіля Ауді неможливо, з боку водія Ауді порушень ПДР не було, він рухався по своїй смузі лівій вільній. Спочатку він думав, що винен водій Ауді через перевищення швидкості, але свідок надав запис з реєстратора, на якому все видно. Гальмівного шляху не було, як гальмує це авто йому невідомо. Після перегляду відеозапису з реєстратора і було складено протокол щодо ОСОБА_3 .

Представник потерпілого адвокат Селюх А.В. зазначив, що перевищення швидкості потерпілим встановити неможливо. Маневр перестроювання виконано на недостатній відстані. Відсутність юзу не заперечує застосування гальмування. Маневр водія КІА, виконаний на незначній відстані від авто Ауді, не дав можливості зупинити авто потерпілому. Водій КІА не впевнився в безпечності свого маневру, не слідкував за зміною дорожньої обстановки.

Захисник просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки автомобіль Ауді рухався з перевищеннями швидкості, бачив ще за 70 м, що авто КІА ввімкнуло покажчик повороту. Потерпілий не гальмував. Якби не перевищив швидкість водій Ауді, то ДТП не було б, удару такої сили не було б.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№124754 від 07.09.2024, схемою місця ДТП від 07.09.2024, письмовими поясненнями учасників ДТП від 07.09.2024, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1№124754 від 07.09.2024, проглянутим в судовому засіданні, а також відеозаписом, долученим захисником ОСОБА_3 адвокатом Хайтовим П.В.

Всі вищезазначені докази узгоджуються між собою, не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі. Зазначені пояснення свідка є допустимими, узгоджуються з іншими доказами по справі. Будь-яких даних про те, що вищезазначений свідок зацікавлений у розгляді справи або мав б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, приведений вище аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, які суперечать встановленим судом обставинам та розцінюються судом такими, що надані з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки доказів на підтвердження вказаних ними обставин, в тому числі тих, що стосуються перевищення швидкості автомобілем Ауді - суду не надано.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За пунктом 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно п. 1.10 ПДР України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення, зокрема: маневрування (маневр) початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом; небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Аналізуючи вище наведені Правила дорожнього руху у їх сукупності, суд дійшов переконання, що водій транспортного засобу AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , рухаючись у крайній лівій смузі, яка була вільною, розраховував на те, що і водій транспортного засобу KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , буде рухатись з дотриманням правил дорожнього руху, тобто виконає маневр перестроювання, переконавшись, що це буде безпечним і надасть дорогу його транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися. Тобто, суд не вбачає в діях водія транспортного засобу AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували у прямому причинному зв`язку із подією ДТП, як про це зазначає ОСОБА_3 та його захисник.

Зокрема, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця ДТП, наданих стороною захисту та долученого до матеріалів справи, вбачається, що водій автомобіля KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в середній смузі руху, здійснюючи маневр перестроювання в ліву смугу руху, створив перешкоду автомобілю AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався у вільній лівій смузі в попутному напрямку, а отже порушив п. 10.1 ПДР. Крім того, суд звертає увагу на те, що пунктом 10.3 ПДР встановлено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. З відеозапису слідує, що водій автомобіля AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у попутному напрямку з автомобілем KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , по тій смузі, в яку той мав намір перестроїтись, і одночасного перестроювання транспортних засобів в даному випадку не було, що зафіксовано на відеозаписі, хоча водій KIA Sportage ОСОБА_3 в судовому засіданні вказував, що водій AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_2 «був і не в лівій і не в правій смузі, може перестроювався», що свідчить про його намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення. Крім того, з відеозапису слідує, що водій автомобіля Ауді почав гальмувати в момент виникнення небезпеки для нього, про що свідчить світло «стоп сигналів» його автомобіля. Твердження водія автомобіля КІА ОСОБА_3 щодо того, що простір для маневру був і відстань була достатньою, він повністю встав в ліву смугу, тобто закінчив маневр перестроювання, і тоді відбувся удар, також спростовується переглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль КІА починає маневр перестроювання, коли автомобіль Ауді перебуває вже в безпосередній близькості до нього, а факт того, що маневр перестроювання не було завершено водієм автомобіля КІА також підтверджено і пошкодженнями транспортних засобів, зафіксованих у схемі ДТП. При цьому, автомобіль КІА від удару відкинуло на розділовий газон, який знаходиться вздовж автомобільної дороги, зліва від смуги руху, на яку він мав намір перестроїтись, якби маневр було завершено, вочевидь автомобіль КІА від удару мав продовжити неконтрольований рух вперед прямо по смузі, в яку він перестроївся, однак такий був ще під кутом відносно автомобіля Ауді та смуги для руху. Відтак, суд вважає, що саме невиконання водієм автомобіля KIA Sportage ОСОБА_3 пункту 10.1 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали.

Твердження сторони захисту, про те, що водій автомобіля Ауді перевищив допустиму швидкість руху не підтверджено наданими матеріалами справи, а також за свідченнями працівника поліції встановити таку було неможливо. Також не встановлено обставин, які б перешкоджали чи обмежували можливість ОСОБА_3 об`єктивно виявити рух автомобіля AUDI A4, який був перешкодою для безпечного здійснення маневру перестроювання. При цьому, суд зазначає, що виходячи з вимог ст. 7, 245, 252, 280 КУпАП, розгляд справи здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо особи, відносно якої такий складено, а тому питання наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_1 порушень пунктів ПДР, на що містяться посилання в поясненнях ОСОБА_3 та його захисника Хайтова П.В., наданих в судовому засіданні, суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість осіб, щодо яких протокол у конкретній справі не складався.

Отже, саме водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював небезпечний маневр, який створив перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, саме водій ОСОБА_3 перестроювався і не надав дорогу транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, тобто порушив пункти 10.1 та 10.3 ПДР України. І саме порушення водієм автомобіля KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 п.10.1, 10.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, дослідивши докази по справі, враховуючи, як пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника та потерпілого, так і свідка, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження порушення ОСОБА_3 пунктів 10.1,10.3 ПДР України, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення стягнення у вигляді штрафу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь