Єдиний унікальний № 946/8969/24
Провадження № 3/946/3142/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2024 року м.Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2024 року о 12 год. 55 хв. на б.п. Стара Некрасівка на відстані близько 200 метрів від прикордонного знаку № 1381, 600 м до лінії державного кордону України, ділянка відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон поза пунктом пропуску з України в Румунію, чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, з якої вбачається, що він обізнаний про дату, час та місце розгляду справи та просить розглянути справу за його відсутності.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом серії ПдРУ № 263413 від 04.11.2024 року; фотознімками та іншими матеріалами в їх сукупності.

Крім того, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини, згідно ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника і вважається за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Крім того вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 204-1, 251, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.11.1997 року Дніпроруднівським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області), визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двоста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11.11.1997 року Дніпроруднівським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області), судовий збір у розмірі 605 грн. 60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.О. Бурнусус