Справи № 717/2768/24
№717/2767/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В., розглянув справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 і ч.2 ст.204-1 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року біля 11 години 50 хвилин, спільно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , незаконно, поза пунктом пропуску через державний кордон, вчинив спробу перетнути державний кордон України з території України на територію Молдови, в напрямку з с. Кроква Дністровського району Чернівецької області до с. Ларга Бричанського району Республіки Молдова, і був виявлений прикордонним нарядом на відстані 9000 метрів від лінії державного кордону та території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 статті 204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 28 жовтня 2024 року о 11 годині 50 хвилин, спільно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на території Кельменецької територіальної громади Дністровського району Чернівецької області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, а саме на неодноразову вимогу прикордонного наряду пред`явити документи, що посвідчують особу, вдався до втечі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 статті 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в скоєному визнав та пояснив, що разом із іншими особами вчинив спробу незаконно перетнути кордон із України в Молдову. Коли вони рухали до кордону із виявили прикордонники і ОСОБА_1 разом із іншими особами спробували втекти та сховатися.

Пунктом 10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року передбачено, що громадяни України, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу та іноземці а особи без громадянства, які в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають та пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Згідно ч. 2 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Вина ОСОБА_1 в скоєному стверджується його поясненнями, протоколами про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка їх склала, чітко викладено суть правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 власноруч підписав протоколи, цим самим погодився з їх змістом, отримав копії протоколів та підтвердив правильність написаних про нього даних.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер скоєного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини та інші обставини справи.

Згідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.2 ст. 185-10 та ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п?ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд.

С У Д Д Я: