Справа № 185/5497/24
Провадження № 3/185/2214/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали, які надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

08.05.2024 року о 16.45 годині гр. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул.Дніпровській м.Павлограда, здійснив дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаявся в громадському місці, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою провину не визнав, суду пояснив, що 08.05.2024 року був зупинений поліцією за начебто порушення ПДР України. Під час спілкування поліцейський став його провокувати, висловлюючись, що за його місцем проживання не відбуваються активні бойові дії. Він в свою чергу став це заперечувати та реагувати емоційно, не виключає, що в цей момент міг допустити нецензурні вислови. Йому взагалі дивно, що його притягують до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство в час, коли в державі проходить війна. До того ж події відбувались там, де нікого не було: лише він та поліцейські, тому не вважає, що це було громадське місце.

В підтвердження винуватості гр. ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення судом були досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення №350051 серії ВАД від 08.05.2024 року, в якому викладені обставини інкримінованого правопорушення, наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він не заперечує факт висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці; рапорт поліцейського ОСОБА_2 про виявлений факт адміністративного правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 під час перебування в громадському місці та висловлювань нецензурними словами, на зауваження не реагував.

Стаття 173 КпАП України передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст.173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У правовій літературі справедливо зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Звичайно, словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижуючи рівень людського спілкування, завдає морального зиску суспільству, шкоду духовному самопочуттю людей, затьмарює настрій та ображає їх людську гідність, породжує зневажання етикою та мораллю.

Аналізуючи показання ОСОБА_1 про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, співвідносячи їх з письмовими доказами, суд робить висновок про їх неправдивість і розцінює це як спосіб захисту від висунутого обвинувачення, виходячи з наступного.

Громадське місце характеризується своєю суспільною значущістю, для задоволення культурних, ідеологічних, політичних, естетичних, економічних та інших інтересів багатьох людей, що передбачає вільний доступ і їхнє спільне використання необмеженою кількістю людей. Під такі ознаки, окрім іншого, підпадають і вулиці, які є громадським місцем.

Згідно досліджених доказів та показань ОСОБА_1 поліцейські у відповідності до вимог КУпАП складають постанову про адміністративне правопорушення за порушенням ПДР України, роз`яснюють особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її права та обов`язки, надають можливість надати свої пояснення за даним фактом, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), проявляє неповагу до суспільства, прагне показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, ігноруючи їх під час спілкування з поліцейськими, не реагуючи на їх численні зауваження, продовжує висловлюватись нецензурно. Будь-яких порушень процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з боку поліцейських суд не встановив.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство.

Згідно положення ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_1 який працює, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності вимог ст.34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 , суд не встановив.

У відповідності вимог ст. 35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 , суд не встановив.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про саме покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладені обставини, характер і наслідки вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу ОСОБА_1 , який працює, вчинив правопорушення вперше, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті 173 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

У відповідності вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 173, 284, 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі ст.173 КУпАП ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одна) гривня на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605.60 гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Ю.А. Мельник