ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/499/24 Справа № 691/532/24 Категорія: ст.124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Синиця Л. П. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарях Єгоровій С.А., Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 691/532/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Городищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а :

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 26 липня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи СПД № 1 ВП № 1 інспектор СРПП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.; постановлено стягнути судовий збір, що становить 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.04.2024 року о 21:30 год. в м. Городище Черкаської області вул. Фізкультурна водій ОСОБА_1 керував авто OPEL KADETT, н.з. НОМЕР_2 , та не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 26.07.2024 щодо нього скасувати, а провадження за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пов`язаного з порушенням п.12.1 ПДР України, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази, а твердження про порушення ОСОБА_1 ПДР України є безпідставним.

Так, поліцейський, складаючи відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, не взяв до уваги його покази, не долучив до матеріалів фото автомобіля, яке створило аварійну ситуацію, надати йому можливість долучити письмове пояснення на окремому аркуші також відмовився. Всі його доводи про те, що він діяв в стані крайньої необхідності до уваги поліцейськими прийняті не були. З протоколом про адміністративне правопорушення він не був ознайомлений, йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП.

Апелянт зазначив, що причиною ДТП стало те, що на смугу руху по якій він рухався виїхав інший транспортний засіб (чорний джип), тому з метою усунення небезпеки і зменшення заподіяння шкоди, він змушений був зманеврувати, вважає, що він діяв в межа крайньої необхідності.

Стверджує, що в його діях відсутні ознаки порушення п. 12.1 ПДР України, оскільки він врахував дорожню обстановку, швидкість руху була безпечна, наїзд на електроопору було здійснено, оскільки він діяв в межах крайньої необхідності.

На підтвердження того, що місце й факти, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, він відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення. Відсутність підписів в матеріалах справи вказує на незгоду зі складеними відносно нього протоколом про правопорушення.

Зауважує, що схема дорожньо-транспортної пригоди дійсно підтверджує зіткнення, яке зафіксоване на схемі та зазначено про пошкодження машини. Але разом з тим не вказано, що таке ДТП заподіяло шкоду меншу, ніж відвернена шкода.

Крім того, апелянт зазначив, що при накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, судом не враховано характер вчиненого правопорушення, те що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, ступеня його вини, та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки він діяв в стані крайньої необхідності.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який не заперечив факт ДТП, проте зазначив, що він діяв в стані крайньої необхідності, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду і закрити провадження в зв`язку з тим, що він діяв в стані крайньої необхідності, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню ,у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Зазначених вимог закону у цій справі суд першої інстанції дотримався.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001710 від 01.05.2024, 30.04.2024 року о 21:30 год. в м. Городище Черкаської області вул. Фізкультурна водій ОСОБА_1 керував авто OPEL KADETT , н.з. НОМЕР_2 , та не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 001710 від 01.05.2024 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, з відміткою в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення", "Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" - відмова; схемою ДТП за 30.04.2024 року"; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 про те, що 30.04.2024 близько 15:00 год. із своїми знайомими, в тому числі ОСОБА_3 , відпочивали та вживали спиртні напої, ОСОБА_4 приїхав на автомобілі "Опель Кадет" та вживав коньяк та пиво, близько 21:00 год. ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля Опель Кадет, він знаходився на пасажирському сидінні, вони поїхали за пивом, автомобіль рухався по вул. Покровська далі по вул. Фізкультурній, проїхали на швидкості "лежачий поліцейський", далі ОСОБА_4 на швидкості переїхав перехрестя з вул. Мересьєва, та не впоравшись із керуванням, в`їхав у бетонну опору і огорожу надвірної споруди домоволодіння людей, що по вул. Фізкультурна, від удару частина автомобіля Опель Кадет деформувалась і ОСОБА_4 притисло в салоні, підійшли люди, які допомогли ОСОБА_4 вибратись із автомобіля та викликали на місце події спеціальні служби; поясненнями ОСОБА_5 про те, що 30.04.2024 близько 21 год. 50 хв. він приїхав до матері за адресою вул. Фізкультурна в м. Городище, в її забір в`їхав автомобіль, побачив швидку та ДСНС , пішов до матері, в неї піднявся тиск; що у своїй сукупності свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 12.1 ПДР України.

Вищевказані докази дозволяють в повній мірі відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди та є достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються і наявною схемою ДТП. На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на якій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню. При цьому, слід зазначити, що дана схема була підписана, свідком ОСОБА_5 , ОСОБА_1 відмовився від її підпису, при цьому не зазначивши причини такої відмови.

Доводи апелянта про те, що він не був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, є неспроможними, оскільки як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №001710 від 01.05.2024 ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом цього протоколу, однак від підпису відмовився.

Апеляційний суд вважає доводи апелянта про те що в його діях відсутня вина, оскільки він діяв в межах крайньої необхідності, а шкода ним заподіяна є меншою, ніж могла бути, є неспроможними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 19 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається явна невідповідність захисту характерові і суспільній шкідливості посягання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджував, що з метою усунення небезпеки і зменшення заподіяння шкоди, він був змушений зманеврувати, оскільки на смугу руху по якій він рухався виїхав інший транспортний засіб (чорний джип), а шкода є меншою, ніж могла бути заподіяна. Проте, будь-яких доказів, що на смугу руху по якій рухався ОСОБА_1 виїхав інший транспортний засіб (чорний джип), матеріали справи не містять, не надав таких доказів і сам апелянт. При цьому, ці доводи апелянта спростовуються письмовими поясненнями очевидця ДТП - ОСОБА_2 (а.с.15-16), та письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с.5).

Варто зазначити, що будь-яких доказів на заперечення факту керування транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 до суду першої станції не надав. Також, він не звертався до суду першої інстанції з будь-якими письмовими поясненнями, в яких би вказував про наявність обставин крайньої необхідності, така версія в нього з`явилася лише в апеляційній скарзі.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку місцевого суду про доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційна скарга є безпідставною.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є правильною.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Городищенського районного суду Черкаської області від 26.07.2024 відносно ОСОБА_1 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 26 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка