Справа № 156/1233/24
Провадження № 3/156/858/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №597030 від 24.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 24.09.2024 близько 20 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно зятя ОСОБА_2 , яке виражалось у погрозах та образливій нецензурній лайці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснив, що конфлікт розпочав ОСОБА_2 , який обізвав його нецензурними словами, заламав йому руки та порвав футболку. Саме через неправомірні дії ОСОБА_2 викликано поліцію, чому протокол склали і на нього, він не розуміє.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов наступного до висновку.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, визначеними у ст.ст. 269, 272 КУпАП, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, в тому числі повинен мати дані про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.

На підтвердження провини ОСОБА_1 матеріали містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №597030 від 24.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 24.09.2024 близько 20 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно зятя ОСОБА_2 , яке виражалось у погрозах та образливій нецензурній лайці;

- заяву ОСОБА_2 , який просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за те, що він 24.09.2024 близько 20 год., ображав його нецензурною лайкою, жбурнув у нього капцем та вигнав з подвір`я;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких 24.09.2024, близько 20 год., він знаходився у будинку, до якого зайшла його дочка ОСОБА_3 та почала конфлікт з матір`ю ОСОБА_4 . Слідом за дочкою зайшов зять ОСОБА_2 , який агресивно відреагував на те, що він зробив зауваження дочці через конфлікт з матір`ю. ОСОБА_2 почав його шарпати, скрутив руку та намагався душити. Донька відтягнула ОСОБА_2 та вони розійшлись. Додав, що такі конфлікти відбуваються протягом місяця на ґрунті непорозумінь під час спільного проживання та побуту;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , де постраждалим значиться ОСОБА_1 ;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 , де постраждалим значиться ОСОБА_2 .

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству № 2229-VIII від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п.14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Додані пояснення свідчать про наявність конфлікту систематичного характеру між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який виник внаслідок суперечок щодо спільного проживання та ведення побуту, однак матеріали справи не містять доказів, які б засвідчили про те, що саме 24.09.2024, близько 20 год. мало місце вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що протокол не містить пояснень потерпілого та свідків, хоча зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що свідками даної події мали б бути його дружина та донька. Більше того, до матеріалів справи долучено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , у якому постраждалим від порушення є ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає, що будь-яких доказів того, що 24.09.2024 близько 20 год., ОСОБА_1 було вчинене домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , матеріали за складеним протоколом не містять.

Згідно зі ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП адміністративна справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Н. Комзюк