КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 382/879/24

Суддя в суді першої інстанції: Кисіль О.А.

Провадження № 33/824/4460/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року об`єднано справу № 382/879/24 провадження 3/382/620/24, у справі № 382/880/24 провадження № 3/382/621/24 в одну та об`єднаній справі присвоєно № 382/879/24 провадження 3/382/62.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та піддано штрафу на користь держави, стягнувши з нього 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 38-48).

Не погодившись з вказаною постановою, 29 серпня 2024 року захисник ОСОБА_1 О.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с. 50-54).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції при винесенні вказаної постави не враховано, що рапорт та протокол про адміністративне правопорушення не можуть слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Судом не враховано того, що ОСОБА_1 в присутності поліцейських виявляв свою незгоду із проведеним оглядом, однак працівники поліції долучили до матеріалів справи відеозапис, який не відображав його повної розмови із поліцейськими. Додані до протоколу матеріали відеозапису мають фрагментарний характер та не відображають всіх обставин справи, зокрема, відеозапис № 0GRPP__0009A звершується о 12:05 год., в той час коли наступний відеозапис № _0001А розпочинається із інтервалом майже 40 хвилин, а саме о 12:43 год.

Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у разі незгоди з результатом огляду. Після проходження огляду ОСОБА_1 , працівник поліції мовчки відійшов, не цікавлячись згодою ОСОБА_1 , не надаючи можливості надати пояснення та не роз`яснюючи його прав на проходження огляду в мед закладі.

Також, матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу, яке на місці зупинки транспортного засобу не складалось та ОСОБА_1 не вручалося. Обставин складення направлення на відеозаписі не зафіксовано, що свідчить про його відсутність на час складання протоколу. До того ж, час складення направлення містить виправлення, що свідчить про його формування у поспіху та після складання протоколу.

Судом першої інстанції не було враховано, що з долученого відео з матеріалів справи зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції не здійснювали, автомобіль стояв в нерухомому стані та будь-якої функції водія ОСОБА_1 не здійснював. При цьому, ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що автомобілем керувала його дружина, однак вказаний факт працівники поліції проігнорували та не перевірили (а.с. 50-54).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд оскаржуваної постанови лише в межах притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були повідомлені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 був сповіщений повідомленням його захисника - адвоката Вак О.В. телефонограмою та до Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. 24 вересня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Вак О.В. подала письмову заяву в якій підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, розгляд справи провести за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 59-66).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 020547, результатом тесту ALCOTEST DRAGER (2,18 проміле), актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я, розпискою, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (т. 2 а.с. 1-3,6, 7,15).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 020547 від 12 травня 2024 року, 12 травня 2024 року о 11 год. 20 хв. в Київській області в м. Яготин по вул. Незалежності, 105 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору ALCOTEST DRAGER 6810. Результат: 2.18 проміле тест № 567. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (т. 2 а.с. 3).

До протоколу додаються матеріали адміністративної справи: направлення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, розписка, відео диск.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний поліцейським, який його склав та своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2024 року о 11 год. 20 хв. в Київській області в м. Яготин по вул. Незалежності 105 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen caddy д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що підтверджується схемою місця ДТП, та письмовими поясненнями ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 1,4,5).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після здійснення перевірки документів у водія ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм працівниками поліції було виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На початку проходження огляду водій декілька разів імітував видих, в зв'язку з чим працівники поліції попередили, що така поведінка буде розцінена як відмова в проходженні огляду.В подальшому, водій проходить огляд з позитивним результатом 2,18 %. При цьому, жодних заперечень чи свою незгоду щодо результату огляду не висловлював(т. 2 а.с. 15).

Заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності факту керування останнім транспортним засобом спростовуються вище зазначеними доказами та відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_1 перебував саме на водійському сидінні авто за кермом. При цьому, на відеозаписі (11 год. 18 сек.) ОСОБА_1 зазначає «я їхав на другій передачі» (т. 2 а.с. 15).

Згідно з наявним в матеріалах справи результатом ALCOTEST DRAGER показник алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 2,18 проміле (т. 2 а.с. 1,2).

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що після оголошення працівником поліції результатів проходження огляду за допомогоюприладу ALCOTEST DRAGER, ОСОБА_1 висловлював свою незгоду з результатами огляду.

Відтак, апеляційний суд відхилив посилання апелянта на те, що йому не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я за відповідним направленням поліцейських, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував проти результату огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що відео велося не безперервно, що порушує вимоги п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 №28/32999, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

У пункті 5 Розділу ІІ, пункті 1 Розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець