Житомирський апеляційний суд
Справа №286/130/24 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Номер провадження №33/4805/1209/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Лугинця Віктора Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 липня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 23 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 04.01.2024 о 20 год 16 хв в с Заріччя по вул Центральній керував автомобілем марки «RENAULT MEGANE SCENIK», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та проведення такого огляду в медзакладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Лугинець В.П., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі згідно ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи. На його думку, судом не враховані допущені працівниками поліції порушення під час проведення огляду на стан сп`яніння та складанні адміністративних матеріалів. Зокрема, вказав, що зазначені у протоколі ознаки сп`яніння є надуманими і не підтвердженні доказами, а до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено акт огляду на стан сп`яніння. Також, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише констатував факт складання протоколу за ст.130 КУпАП. Вказав, що наявність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, не свідчить про його вручення ОСОБА_1 та відмову останнього від його отримання. Крім того, звернув увагу на не відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування автомобілем та відсутність в матеріалах справи акту вилучення транспортного засобу, акту передачі його довіреній особі або акту поміщення на спеціальний майданчик. ОСОБА_1 продовжив керувати транспортним засобом, що, на думку захисника, спростовує факт перебування його підзахисного з ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Також, захисник звернув увагу, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області 29.04.2024 постанову серії ББА № 318044 від 04.01.2024 скасовано та рішення суду набрало законної сили. Тобто, докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху відсутні, а тому його зупинка та, в послідуючому, проходження огляду на стан сп`яніння є незаконними. В апеляційній скарзі захисник послався на судову практику у подібних справах Житомирського апеляційного суду.

Також в апеляційній скарзі захисник Лугинець В.П. просив розглядати справу у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 270774 від 04.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 04.01.2024 о 20 год 16 хв в с Заріччя по вул Центральній керував автомобілем марки «RENAULT MEGANE SCENIK», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2) .

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 270774 від 04.01.2024 (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4); заявкою на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлення (а.с.5); направленням ОСОБА_1 до КНП «Овруцька міська лікарня» на медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6); письмовим поясненням ОСОБА_1 від 04.01.2024 (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №318044 від 04.01.2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.8); листом про надання оптичного диску з відеозаписами, які підтверджують факти здійснення відеозаписів портативним відеореєстратором поліцейського марки CamPro 1826R2.3/32, серійний номер G21A4998, та відеореєстратором службового автомобіля марки 70mai Smart Dash Cam Pro, серійний номер НОМЕР_2 (а.с.9); відеозаписами події з нагрудної бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням ним Правил дорожнього руху, про що його було проінформовано. З відеозаписів також чітко вбачається, що працівниками поліції вказано ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я. Поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним не встановлено.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а тому вимога про проходження відповідного огляду була законною. Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, оглянутим відеозаписом підтверджено наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, оскільки його поведінка не відповідала обстановці.

Доводам захисника про те, що ОСОБА_1 не відсторонено від подальшого керування автомобілем були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. Крім того, законодавством не передбачено обов`язкового складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Відсутність підпису за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у відповідному направлені не спростовує доведеності факту відмови ОСОБА_1 від такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Даний доказ є належним і допустимим і в сукупності з іншими доказами підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення.

Посилання захисника на ту обставину, що судовим рішенням скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а тому зупинку його автомобіля не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. В даному випадку, ОСОБА_1 були надані пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії водія регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник ОСОБА_2 , не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи за встановлених у ній обставин.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Лугинця Віктора Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 липня 2024 року, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич