ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5546/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К. В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Дарницького УП ГУ НП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2024 року матеріали справи передано судді Шаповаловій К.В.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2024 року, серія ВАВ № 580850, 02 серпня 2024 року о 21:10 год., за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду громадянин ОСОБА_1 виражався нецензурно, штовхав свою колишню дружину ОСОБА_2 у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим вчинив відносно неї домашнє насильство повторно протягом року, чим вчинив правопорушення передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Судове засідання призначене на 27 серпня 2024 року було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 на 11 вересня 2024 року на 12:00 год.

У судове засідання призначене на 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 з`явився, потерпіла ОСОБА_2 до суду не з`явилася, причин неявки суду не повідомляла. ОСОБА_1 пояснив, що його дружина має невеликий приватний заклад дошкільної освіти (садочок). 02 серпня 2024 року ОСОБА_1 перебував на службі, дружина йому не телефонувала з самого ранку, тож він вирішив зателефонувати їй. У телефонній розмові вона повідомила, що у їхнього сина синяк, оскільки його побила інша дитина у садочку. Він сказав їй викликати швиду, але вона відмовилась, бо боялась, що тоді закриють її садочок. Пізніше вона сказала йому, що у сина шрам, тоді він вмовив її відвезти дитину до лікаря, куди й поїхав сам. Коли приїхав, то побачив, у сина синяки, розбитий лоб, лікар радив писати заяву у поліцію, оскільки у дитини легкі тілесні ушкодження. Його дружина просила лікаря, щоб він не писав це у довідці. Сину наклали шви на лобі та на губі. Оскільки він не знав, що робити, подзвонив своєму керівнику, який також порадив написати заяву у поліцію, бо ушкодження у дитини. Коли вони вийшли з лікарні, син був у нього на руках, дружина не захотіла їхати з ними додому, поїхала окремо. Він із сином поїхали у його улюблене кафе недалеко від будинку, потім туди приїхала й дружина, просила його не писати заяву, бо її садочок точно закриють. Коли вони всі разом йшли додому, вона його ображала, кричала, штовхала. Коли вони прийшли до будинку, він пропросив дружину подивитись, у яких умовах живе син, проте до квартири його не пустила мати дружини (теща), вихватила сина та закрила двері. Він вийшов на вулицю та вирішив викликати працівників поліції, які по приїзду склали протокол на нього. Також вказав, що 3 серпня 2024 року дружина подзвонила і повідомила, щзо готова віддавати йому сина. Наразі син у більшості часу проживає з ним, бо дружина вирішила отримати ще одну освіту та не має багато вільного часу на дитину.

Судове засідання було відкладено на 25 вересня 2024 року на 09:40 год. для виклику потерпілої ОСОБА_2 для дачі суду пояснень стосовно обставин справи.

В судове засідання призначене на 25 вересня 2024 року потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла. ОСОБА_1 зазначив, що йому відомо, ОСОБА_2 знає про судове засідання, оскільки телефонувала йому щоб вирішити питання щодо побачення з сином.

Вивчивши матеріали адміністративного протоколу, докази, долучені до них, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Частина перша вказаної статті передбачає, зокрема, відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 вчинив сварку з дружиною, в ході якої висловлювався нецензурно та штовхав колишню дружину.

Поряд з цим, під час розгляду справи, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що між колишнім подружжям виникла сварка через непорозуміння щодо вирішення проблем спільної дитини.

Отже, з наданих матеріалів суду та отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки не кожна сварка a priori є вчиненням домашнього насильства.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя К.В. Шаповалова