Справа №601/2831/24
Провадження № 3/601/1440/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Білосевич Г.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, направлені за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 08 вересня 2024 року о 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , під час чого висловлювався в її сторону нецензурним та образливими словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Булава О.П. просять закрити провадження по даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП. Вважають, що в матеріалах справи відсутністні будь які докази вини ОСОБА_1 , у вчиненні вищевказаного правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що домашнього насильства психологічного характеру відносно співмешканки не вчиняв, а коли ОСОБА_2 вийшла із будинку він закрив двері та не впустив її в будинок.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративна справа підлягає закриттю виходячи з наступного.

У відповідності до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….., протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення,визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Пунктом 3 частини 1статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 статті 1 цього Закону психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Жодним із наданих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення суду не надано.

Виходячи з Конституційного принципу, який закладений в статті 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, через недоведеність його вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 280 КУпАП, суд,-

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: