Справа № 304/2090/24 Провадження № 3/304/1298/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, вдови, пенсіонерки,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

18 липня 2024 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї племінниці ОСОБА_2 , а саме ображала останню нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила наведені в протоколі обставини, при цьому свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася та просила суворо не карати.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суддя встановила, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, така також стверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 245365 від 06 серпня 2024 року, рапортом помічника чергового відділення поліції № 1 Павлечко А.О. від 19 липня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , а також характеристикою на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, які не викликають в судді сумніви та узгоджуються між собою.

Відтак, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, що полягали у словесних образах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Справедливим є таке стягнення, яке співмірне поведінці правопорушника. Це означає не тільки те, що передбачена законом поведінка, яка являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та її правові наслідки у виді адміністративного стягнення відповідатимуть один одному, а й те, що в цьому випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу адміністративної відповідальності.

Закріплення в законі можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності є вираженням конституційних принципів верховенства права, додержання гуманізму, справедливості й законності, що можливо і необхідно реалізувати в даній конкретній ситуації.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ступінь її вини та майновий стан, суддя вважає, що вчинене останньою адміністративне правопорушення, з урахуванням викладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, тому суддя дійшла висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись статтями 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження в справі закрити.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.