ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/44/24 Справа № 712/8632/23 Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України Головуючий у І інстанції Пронька В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Кирмана О.Д., представниці Черкаської митниці Горбенко О.М. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Кирмана О.Д. на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 19.12.2023 р., якою

ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Корсунь-Шевченків-

ський Черкаської обл., громадянина

України, який має вищу освіту, не

одружений, не працює, проживає

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 та ч.1 ст. 485 МК України, та на нього накладене адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару у сумі 254 568,9 грн., (двісті п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім грн. 90 коп.), без конфіскації товару, стягнуто судовий збір 538,8 грн., постановою Соснівського райсуду м. Черкаси від 26.12.2023 р. виправлено описку в постанові суду від 19.12.2023 р. та оскільки ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, то звільнений від сплати судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 11.12.2022 р. через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці через митний кордон України на митну територію України в якості товару ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 1 ст. 198, ч. 2 ст. 334 Митного кодексу України, перемістив транспортний засіб «Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ) вартістю 31 000,00 польських злотих (254 568,90 грн. за курсом НБУ 8,2119 грн./пол. злот. станом на 11.12.2022 р.) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення договору купівлі-продажу від 18.06.2022 р., що містив неправдиві відомості щодо відправника, отримувача та ціни, яка необхідна для визначення митної вартості вказаного товару. Внаслідок дій громадянина України ОСОБА_1 , з метою зменшення розміру митних платежів під час декларування в митний режим імпорту транспортного засобу «Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ) за митною декларацією від 14.12.2022 р. №22UA84U6 Черкаській митниці заявлено неправдиві відомості щодо ціни, яка необхідна для визначення його митної вартості та надано договір купівлі-продажу від 18.06.2022, який містив такі неправдиві відомості, що призвело до несплати митних платежів на суму 32 326,75 грн. (ввізне мито 10 102,11 грн., податок на додану вартість 22 224,64 грн.) та порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 Митного кодексу України, п. 36.1 ст. 36, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник Кирман О.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушень.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції ,як на доказ послався на письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак суд лише зазначив, що такі пояснення є доказами, але не обґрунтував за якими критеріями ці пояснення є доказами, аналогічно і до протоколів опитування. В матеріалах справи міститься ряд документів на іноземній мові, належним чином засвідчений переклад таких документів в митному органі був відсутній як на час складання протоколу про адмінправопорушення, так і на момент розгляду справи судом першої інстанції. Учасники справи можуть лише припустити, що певні документи є договором купівлі-продажу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Навіть якщо припустити, що такі документи є такими, як це зазначає суд першої інстанції, то вони не свідчать про заниження ОСОБА_1 митної вартості автомобіля. Вважає що договір доручення № 745 від 8.12.2022 р. укладений між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо здійснення декларування транспортних засобів не є доказом заниження митної вартості автомобіля.

Крім того, суд послався як на докази на переписку службових осіб Черкаської митниці та листування Черкаської митниці з Державною митною службою України, але зазначені документи не підпадають під критерії доказів. Під час митного оформлення митницею у грудні 2022 р. не було висунуто жодних обґрунтованих сумнівів щодо розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості автомобіля « Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ) у поданих ОСОБА_1 щодо ціни. Документи не містили жодних розбіжностей, а містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. В матеріалах справи міститься ряд документів, складених іноземною мовою, ймовірно польською та англійською, на них відсутні будь які відмітки апостилю, відсутній також переклад, що свідчить що документи жодним чином не легалізовані , що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи яка його підписала. Документи не переведені на українську мову. Жоден документ митних органів Польщі не скріплений ані печаткою, ані підписом уповноваженої особи й офіційною печаткою Польської республіки. Натомість митниця надала суду завірені печаткою митниці копії з незавірених митними органами Польської республіки копії документів. Тому вважає, що викладені обставини свідчать про ненадання митним органом достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те що дії ОСОБА_1 спрямовані на порушення митних правил.

Крім того зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 5 .07.2023 р. № 5-р (ІІ) 2023 по справі № 3-46/2022 (95/22,170/22,233/22) визнано таким, що не відповідає Конституції України абз. 2 ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, яке набрало чинності 5.01.2024 р. та прямо впливає на права та обов`язки особи яка притягується до адмінвідповідальності в сторону пом`якшення.

В запереченнях на апеляційну скаргу представника Черкаської митниці Назаренка М.О. зазначається, що стороною захисту зроблено необґрунтовані припущення про те, що докази вини ОСОБА_1 є неналежними. Наявні в матеріалах справи докази, а саме протокол про порушення митних правил, пояснення, інформація митних органів Республіки Польща повністю відповідають вимогам ст. 495 Митного Кодексу як за формою, так і за змістом, добуті у встановлений законодавством спосіб в ході здійснення митного контролю та провадження у справах про порушення митних правил. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу, є однією з форм митного контролю. Правовою підставою для направлення запитів до митних органів Республіки Польща є протокол ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифіковані Законом України від 16.09.2014 р. № 1678 VІІ. Відповідно до матеріалів справи Черкаська митниця звернулася до Державної митної служби України щодо направлення міжнародних запитів до митних органів Республіки Польща стосовно перевірки законності ввезення на митну територію України транспортного засобу «Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ). Митними органами Республіки Польща була надана чітка та однозначна інформація щодо обставин продажу зазначеного автомобіля, підтверджена комерційними та митними документами. ОСОБА_1 безпосередньо зазначений у договорі купівлі-продажу як продавець транспортного засобу та здійснював його ввезення на територію України. Крім того ОСОБА_1 пояснював, до дійсно придбав цей транспортний засіб «Hyundai IX35» за ціною 31 000,0 польських злотих, але в договорі купівлі продажу від 18.06.2022 р., який ним подавався до митних органів, зазначена ціна 4 200,0 доларів США з метою проведення митного оформлення вказаного транспортного засобу, також йому було відомо, що відповідно до оформлених в Республіці Польща комерційних та митних документів саме громадянка ОСОБА_6 була продавцем, а ОСОБА_3 був отримувачем, а не він та ОСОБА_5 , як ним заявлялося. Мова інформації митних органів відповідає вимогам ст. 6,7 Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифіковані Законом України від 16.09.2014 р. № 1678 VІІ. Надана Республікою Польща копія декларації є єдиним адміністративним документом, який видано відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651 використовується для декларування товарів відповідно до положень митного законодавства України. Єдиний адміністративний документ (SAD) це стандартна форма митної декларації, введена в країнах ЄС, а також в Україні. Правовою підставою для визнання та використання Україною такого документу є Конвенція про спрощення формальностей у торгівлі товарами від 20.05.1987 р, ратифікована Законом України від 30.08.2022 р. № 2554-ІХ, яка встановлює форму. Міжнародні договори купівлі продажу товарів, митні чи товаросупровідні документи, якими вони комплектуються, в ланцюжках міжнародного постачання товарів не потребують будь-якої додаткової легалізації та приймаються митними та державними органами України без обмежень, наявні в матеріалах справи копії листів митних органів Республіки Польща можуть бути використані для встановлення наявності порушень митних правил. Просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, вислухавши пояснення захисника Кирмана О.Д., ОСОБА_1 , думку представниці Черкаської митниці Горбенко О.М., яка вважала рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Ч. 1 ст. 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості, його об`єктом є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, об`єктивною стороною є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості, суб`єктивна сторона передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.

Згідно вимог ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Ч. 1 ст. 485 МК України встановлена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 11.12.2022 р. через пункт пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці через митний кордон України на митну територію України в якості товару ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 1 ст. 198, ч. 2 ст. 334 Митного кодексу України, перемістив транспортний засіб «Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ) вартістю 31 000,00 польських злотих (254 568,90 грн. за курсом НБУ 8,2119 грн./пол. злот. станом на 11.12.2022 р.) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення договору купівлі-продажу від 18.06.2022 р., що містив неправдиві відомості щодо відправника, отримувача та ціни, яка необхідна для визначення митної вартості вказаного товару. Внаслідок дій громадянина України ОСОБА_1 , з метою зменшення розміру митних платежів під час декларування в митний режим імпорту транспортного засобу «Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ) за митною декларацією від 14.12.2022 р. №22UA84U6 Черкаській митниці заявлено неправдиві відомості щодо ціни, яка необхідна для визначення його митної вартості та надано договір купівлі-продажу від 18.06.2022, який містив такі неправдиві відомості, що призвело до несплати митних платежів на суму 32 326,75 грн. (ввізне мито 10 102,11 грн., податок на додану вартість 22 224,64 грн.) та порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 Митного кодексу України, п. 36.1 ст. 36, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України.

Скоєння ОСОБА_1 адмінправопорушення підтверджене належними, логічними, послідовними доказами, які узгоджуються з матеріалами справи, а тому доводи апеляційної скарги про те що, наявні в матеріалах справи докази не доводять його вини в скоєнні адмінправопорушення є необґрунтованими.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України, направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу, є однією з форм митного контролю. Правовою підставою для направлення запитів до митних органів Республіки Польща є протокол ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифіковані Законом України від 16.09.2014 р. № 1678 VІІ.

Відповідно до матеріалів справи Черкаська митниця звернулася до Державної митної служби України щодо направлення міжнародних запитів до митних органів Республіки Польща стосовно перевірки законності ввезення на митну територію України транспортного засобу «Hyundai IX35» (рік виготовлення 2011, VIN: НОМЕР_1 ). Митними органами Республіки Польща була надана чітка та однозначна інформація щодо обставин продажу зазначеного автомобіля, яка підтверджена копіями комерційних та митних документів. ОСОБА_1 вказаний у договорі купівлі-продажу, як продавець транспортного засобу та здійснював його ввезення на територію України. Крім того, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях і в суді апеляційної інстанції вказав, що він дійсно придбав транспортний засіб «Hyundai IX35» за ціною 31 000,0 польських злотих, але в договорі купівлі- продажу від 18.06.2022 р., який він подавав до митних органів, вказав іншу, а саме меншу ціну 4 200,0 доларів США з метою проведення митного оформлення вказаного транспортного засобу. Також, йому відомо, що відповідно до оформлених в Республіці Польща комерційних та митних документів саме громадянка ОСОБА_6 була продавцем, а ОСОБА_3 був отримувачем, а не він та ОСОБА_5 , як ним заявлялося.

Мова інформації митних органів відповідає вимогам ст. ст. 6 та 7 Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифіковані Законом України від 16.09.2014 р. № 1678 VІІ. Надана Республікою Польща копія декларації є єдиним адміністративним документом, який видано відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651 використовується для декларування товарів відповідно до положень митного законодавства України. Єдиний адміністративний документ (SAD) це стандартна форма митної декларації, введена в країнах ЄС, а також в Україні. Правовою підставою для визнання та використання Україною такого документу є Конвенція про спрощення формальностей у торгівлі товарами від 20.05.1987 р, ратифікована Законом України від 30.08.2022 р. № 2554-ІХ, яка встановлює форму. Міжнародні договори купівлі-продажу товарів, митні чи товаросупровідні документи, якими вони комплектуються, в ланцюжках міжнародного постачання товарів не потребують будь-якої додаткової легалізації та приймаються митними та державними органами України без обмежень, наявні в матеріалах справи копії листів митних органів Республіки Польща можуть бути використані для встановлення наявності порушень митних правил.

Під час апеляційного розгляду представник Черкаської митниці подала лист митних органів Республіки Польщі та додані копії комерційних та митних документів з перекладом на українську мову, тобто виконали вимоги ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За таких обставин, доводи апеляції захисника, що суд першої інстанції в своєму рішенні послався на ряд документів, складених іноземною мовою, ймовірно польською та англійською, на них відсутні будь які відмітки апостилю, відсутній також переклад, були перевірені під час апеляційного розгляду та суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 після митного оформлення автомобіля та подання всіх документів до Черкаської митниці з боку цього органу не було висловлено ніяких сумнівів та заперечень, навпаки прийняли всі подані ним документи та провели митне оформлення, а потім через тривалий час провели перевірку за наслідками якої склали 2 протоколи про адмінправопорушення, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до ч. 5 ст. 305 Митного кодексу України, на митні органи покладено обов`язок здійснювати облік та контроль застосування забезпечення сплати митних платежів. З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення цих повноважень Черкаською митницею і були виявлені порушення вимог законодавства України та як наслідок притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18.07.2006 р.).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.).

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 та ч.1 ст. 485 МК України, які підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Однак слушними є доводи апеляційної скарги захисника щодо зменшення розміру стягнення у виді штрафу.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо врегулювання окремих питань розпорядження іноземними товарами, транспортними засобами комерційного призначення, що перебувають на митній території України під митним контролем, а також такими, що незаконно ввезені на митну територію України» № 3475-IX від 21.11.2023 р. були внесені зміни до санкцій ч. 1 ст. 483 МК України та встановлено, що вчинення дій, передбачених в диспозиції цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Санкція ч. 1 ст. 483 МК України передбачала відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адмінправопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адмінстягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адмінправопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується адмінвідповідальності за порушення митних правил, відсутність обставин, що обтяжують та наявність обставин, які пом`якшують відповідальність - він є інвалідом 2 групи та має на утриманні матір інваліда 2 групи, а також враховує вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП .

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 19.12.2023 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 та ч. 1 ст. 485 МК України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару у сумі 254 568,9 грн. (двісті п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім грн. 90 коп.) без конфіскації товару, стягнуто судовий збір в сумі 538,8 грн. скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 та ч. 1 ст. 485 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товару в розмірі 127 284,45 грн. ( сто двадцять сім тисяч двісті вісімдесят чотири грн. 45 коп.) без конфіскації товару.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда 2 групи.

Апеляційну скаргу захисника Кирмана О.Д. задовольнити частково.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.