Справа №165/3723/24
Провадження №3/165/1311/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Гайворонський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

16 липня 2024 року близько 17:00 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у криках, образах, нанесенні ляпасу, шмагання речами, тим самим заподіяла шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про місце розгляду справи остання також під розпис повідомлена у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що статтею 268 КУпАП встановлений обов`язок учасника судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу, судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи. Крім цього, на офіційному сайті Нововолинського міського суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо неї складеного протоколу про адміністративне правопорушення у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та відомо про те, що справа буде розглядатись Нововолинським міським судом Волинської області, однак останній не цікавився станом розгляду справи про притягнення його до відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведено матеріалами адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення і дані про особу порушника, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП,

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Гайворонський