Справа №577/3268/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Рідзевська І. О.
Номер провадження 33/816/944/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює ветеринарним лікарем Північне міжрегіональне ГУДСУ з питань безпечного харчування та захисту споживачів на державному кордоні Конотоп,

визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп., за те, що 06 червня 2024 року о 22:00 год., знаходячись в АДРЕСА_1 , він вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 домашнє насильство в сім`ї, тобто, умисні дії психологічного характеру, а саме, ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілих.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року.

В обґрунтування пропущеного на апеляційне оскарження строку, ОСОБА_1 посилається на те, що повний текст постанови йому надіслано не було, а отримав він його за заявою 15 серпня 2024 року.

Вказані причини просить визнати поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року, прийняти нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності та закрити провадження у даній справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що адміністративне правопорушення, яке йому інкримінується, полягало у тому, що він, нібито, вчинив домашнє насильство відносно дружини та доньки по місцю проживання, а саме, ображав нецензурною лайкою , чим міг завдати психологічної шкоди здоров`ю потерпілих. При цьому, у суді він винним себе не визнавав, однак у постанові вказано, що нібито, свою вину визнав, цього не було, що може підтвердити його дружина, яка прийшла з ним до суду, щоб його захистити.

За результатом розгляду справи, суд визнав його винуватим та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу, з вказівкою на те, що він вчинив домашнє насильство у сім`ї, що для нього є немислимим соромом, бо він є інтелігентною людиною, працює ветеринарним лікарем, ніколи не притягався ні до якої відповідальності.

Апелянт вважає, що в його діях немає ніякого домашнього насильства, а 06 червня 2024 року він просто зробив зауваження своїй 22-літній доньці з приводу деяких аспектів її поведінки, однак на це остання зреагувала неадекватно, підняла крик та викликала поліцію, і замість того, щоб розібратися по суті та врахувати, що то був звичайний взаємний сімейний конфлікт, поліцейські написали відносно нього протокол, в суті якого він не міг розібратися, бо не є юристом. При цьому, він нецензурних слів не вживав, хоча і охарактеризував поведінку доньки неприємними для неї словами. В його діях відсутнє домашнє насильство, і фактично у той день мало місце звичайне сімейне з`ясування стосунків, а тому, кваліфікувати його дії за ст. 173-2 КУпАП підстав не було.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просив здійснити апеляційний розгляд у його відсутність, а тому, перевіривши матеріали даного провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає причини, за яких ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю.

При цьому, окрім такої позиції особи, що притягається до адміністративної відповідальності, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, був встановлений суддею з врахуванням наявних у справі доказів, а саме, протоколу серії ВАБ № 866040 від 06 червня 2024 року, рапорту про надходження на службу 102 повідомлення про вчинення домашнього насильства за адресою АДРЕСА_1 , протоколу про прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06 червня 2024 року, письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та самого ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що між ним та його донькою ОСОБА_4 виникла конфліктна ситуація на побутовому ґрунті, на захист останньої прийшла дружина ОСОБА_5 , а в подальшому, сталася штовханина, в ході якої донька впала на підлогу. Після цього, з метою уникнення конфлікту, він ображав доньку та дружину нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди їх психологічному здоров`ю. Вказував, що напередодні сімейної сварки випив близько 200 г вина та погоджувався з тим, що 06 червня 2024 року відбувся факт домашнього насильства.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

Що стосується доводів апелянта про те, що він таких дій не вчиняв, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки на підтвердження зазначених доводів матеріали вказаної справи доказів не містять, як і не містять доказів на підтвердження того, що у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав.

При цьому, обставини того, що дружина ОСОБА_1 приходила до суду з метою його захисту, на чому наголошує останній в апеляційній скарзі, жодним чином не свідчать про те, що працівниками поліції відносно останнього саме за події, які стались 06 червня 2024 року, було складено протокол безпідставно.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що саме за фактом звернення ОСОБА_2 - дружини ОСОБА_1 , поліцейські прибули на місце та після з`ясування, що сталося, відібрання пояснень учасників події, склали протокол саме за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який останнім був підписаний власноручно, без зазначення будь-яких заперечень, що вказує на те, що з його змістом він був ознайомлений і згодний.

Також, апеляційний суд звертає увагу і на те, що посилань апелянта на те, що він є інтелігентною особою, працює ветеринарним лікарем та ніколи не притягався до будь-якої відповідальності, недостатньо для висновку, що він домашнє насильство не вчинив, і вважати, що у даному випадку його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена матеріалами справи, підстави відсутні, а інших доводів, за яких ОСОБА_1 слід було б звільнити від адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі, останнім не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. 00 коп., залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.