Справа № 697/1277/24
Провадження № 3/697/750/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; місце роботи ПрАТ «МХП», водій,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001272, 08.06.2024 о 20 год. 40 хв. на а/д Миронівка Канів Софіївка, 44 км + 100 м, ОСОБА_1 керував т/з OPEL, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на б/к DSJ21100180, DSJ21100078, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та заперечив обставини викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З наданого працівниками поліції відеозапису неможливо встановити особу, яка керувала транспортним засобом, оскільки відеозапис розпочинається після прибуття їх на місце ДТП, коли автомобіль вже знаходився в кюветі та він категорично заперечував факт керування транспортним засобом. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бовшик М.Ю. також просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також просив визнати докази, подані працівниками поліції на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності недопустимими. Зазначив, що як вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису є незрозумілим, яким чином працівники поліції ідентифікували особу, яка керувала транспортним засобом, зважаючи на те, що на місці ДТП ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що керувала інша особа, а саме ОСОБА_2 .

З огляду на вказані обставини, захисник просив ухвалити постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 08.06.2024, ввечері, він перебував за кермом автомобіля OPEL VIVARO, н.з. НОМЕР_2 , який належить його брату ОСОБА_1 та рухався з ним по а/д Миронівка Канів Софіївка. У зв`язку з тим, що в дорозі в них з братом виникли суперечки, він відволікся від керування та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху по якій в той час рухався інший автомобіль. Уникаючи з ним зіткнення, він прийняв вліво, однак виїхав на обочину дороги та не впорався з керуванням, що призвело до з`їзду в кювет, після чого автомобіль перекинувся на ліву сторону. Вибравшись з автомобіля через водійські двері, він вийшов на дорогу та зупинив автомобіль, що рухався в напрямку м. Канева та попросив водія підвезти його до міста з метою пошуку евакуатора, на що водій погодився та підвіз його. Зазначив, що пошук евакуатора зайняв в нього досить багато часу, після чого він дістався до місця ДТП де в той час перебував його брат та останній повідомив про те, що ДТП оформляли працівники поліції та склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звернув увагу, що на момент вказаної ДТП автомобілем керував саме він, а не його брат ОСОБА_1 , оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бовшика М.Ю., свідка ОСОБА_2 , суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння, і суб`єктом даного правопорушення може бути тільки водій транспортного засобу.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути зупинений співробітниками поліції, або за допомогою інших засобів доказування має бути достовірно встановлено, що особа насамперед керувала транспортним засобом, і перебувала в цей час в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що до відповідальності за вчинення вказаних дій притягаються особи, які безпосередньо здійснювали керування транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Коли ж особа перебуває поруч з транспортним засобом або ж у ньому і навіть із ввімкненим двигуном - склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Відповідно до сформульованої в протоколі серії ААД № 001272 від 08.06.2024 фабули вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи додано, зокрема, оптичний диск з відеозаписом.

При дослідженні в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського встановлено, що наданий запис не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис з боді-камери працівника поліції не зафіксував момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не опитані свідки, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент ДТП, а також працівниками поліції не встановлено особу, яка на момент ДТП керувала транспортним засобом. У ході розмови із поліцейськими, ОСОБА_1 неодноразово вказував, що він не керував автомобілем та не був його водієм.

Натомість, факт керування даним автомобілем здійснював ОСОБА_2 , який був допитаний у судовому засіданні як свідок та підтвердив факт свого керування, допустивши дорожньо-транспортну пригоду.

Суд також звертає увагу на зміст наявного в матеріалах справи рапорту від 08.06.2024 з фабули якого вбачається, що 08.06.2024 о 20:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на трасі (окружна дорога з Канева через офіс «Нашої Ряби») на повороті зліва лежить Опель білого кольору, в кюветі. Водій та пасажири мають ознаки сп`яніння (а.с.2).

Тобто, зі змісту вказаного рапорту вбачається, що на місці події перебувало декілька осіб, а не лише один водій транспортного засобу.

Крім цього, при перегляді наданого працівниками поліції відеозапису, вбачається, що після того як поліцейські прибули на місце ДТП вони запитали ОСОБА_1 чи немає крім нього в салоні автомобіля інших осіб та чи не потрібно викликати слідчо-оперативну групу, оскільки надійшло повідомлення, що на місці події присутні двоє осіб (відеофайл «0000021_100078_4247_0080», дата запису: 08.06.2024, час запису: з 20:43:49 по 20:43:55), що свідчить про те, що крім водія на місці події перебувала ще одна особа.

Тобто, надані працівниками поліції докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доводять факту керування ним транспортним засобом.

Натомість, перебування особи у стані сп`яніння в салоні автомобіля, який не є в стані руху, не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки, як зазначено вище, саме перебування особи в автомобілі не доводить факту керування транспортним засобом.

Протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені у них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Разом з цим, у судовому засіданні ОСОБА_2 , будучи під присягою, вказав, що він керував автомобілем OPEL VIVARO, н.з. НОМЕР_2 , та допустив з`їзд в кювет, після чого, будучи у шоковому стані, залишив місце ДТП та поїхав шукати евакуатор, щоб витягнути автомобіль.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення належними та допустимими доказами не доведена, адже у ході розгляду справи було встановлено, що транспортним засобом керувала інша особа, а саме ОСОБА_2 , що виключає можливість кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

При винесенні рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а фабула правопорушення, викладена у протоколі суперечить матеріалам справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда