П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 607/8619/24

04 червня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Черніцької І.М.,

за участі: адвоката Скиби В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбича В.Л.,-

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2024 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дзюбича В.Л. в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Таку заяву про відвід судді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 мотивує тим, що суддя Дзюбич В.Л. проявляє упередженість та необ`єктивність під час розгляду справи. Зокрема, вказує, що 29 травня 2024 року між ним та адвокатом Скибою В.М. укладено договір про надання правничої допомоги. Захисник 29 травня 2024 року звернувся до суду із клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення із матеріалами справи. Однак, розгляд справи було відкладено на два дні, що не є достатнім для підготовки захисту. Без задоволення залишились усні клопотання про виклик поліцейських та свідків. Суддя прийняв матеріали справи без наявної особи, що притягується до відповідальності, не направив матеріали справи для належного оформлення в органи поліції, відмовив у відкладенні розгляду справ та здійснив розгляд у відсутності захисника. Вказані обставини, на думку заявника, підтверджують упередженість зі сторони судді Дзюбича В.Л. Вважає, що таке упереджене ставлення у судді виникло внаслідок розгляду під головуванням судді Дзюбича В.Л. справ про поділ майна подружжя та стягнення боргу, за його участі.

Посилаючись на вищенаведене, просить відвести суддю Дзюбича В.Л. від розгляду даної справи.

В судовому засіданні захисник адвокат Скиба В.М. підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи за заявою про відвів, встановлено, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до вимог п. 4 рішення Ради суддів від 08 червня 2017 року № 34 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення відводу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі - кримінального процесуального права.

Незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні та один із основоположних принципів організації та діяльності міжнародних судових органів. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу вимог ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) наявності інших підстав, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як зазначено вище саме особиста безсторонність суду (у цьому випадку головуючого судді) презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Дзюбича В.Л. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості, об`єктивності судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Доводи, викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Так, із матеріалів спарави встановлено, що розгляд справи призначався неодноразово та був відкладений з різних причин, а саме 18 квітня 2024 року, 16 травня 2024 року, 29 травня 2024 року. 29 травня 2024 року рзгляд справи був відкладений за клопотання адвоката Скиби В.М. на 04 червня 2024 , що є достатнім для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки захисту.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суддя відмовив у направленні матеріалів справи на дооформлення, відмовив у задоволенні усних клопотань про виклик поліцейських та свідків, не свідчать про його упередженість. Такі дії судді є виключно дискреційними повноваженнями судді під час здійснення судового розгляду, передбачені ч.1 ст.321 КПК України, відповідно до якої головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для провадження.

Доводи заявника про те, що суддя відмовив у відкладенні розгляду справи, розлянув справу у відсутності захисника не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Посилання заявника на ту обставину, що під головуванням судді Дзюбича В.Л. також здійснювався розгляд справ про поділ майна подружжя та стягнення боргу, де він був стороною по справі, не може слугувати підставою для його відводу від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення. Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у справі за № 607/20736/21 про поділ майна подружжя, ухвалою суду від 04 січня 2022 року позов залишено без розгляду за заявою позивача.

Більше того, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення судді в інших справах не може бути підставою для відводу судді.

Таким чином, суддею під час розгляду питання про відвід не встановлено обставини, передбачені п.4 ч.1 ст.75 КПК України, для відводу судді Дзюбича В.Л. Інших обґрунтованих та мотивованих підстав, передбачених ст.75-76 КПК України, для відводу судді Дзюбича В.Л. особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у заяві про відвід та в судовому засіданні не наведено, не встановлено їх і суддею під час розгляду питання про відвід, у зв`язку із чим заява про відвід судді Дзюбича В.Л. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 607/8619/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 246, 252 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбича В.Л. від участі у розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 (справа № 607/8619/2024), відмовити.

Суддя І.М. Черніцька