Справа № 451/687/24
Провадження № 3/451/428/24
ПОСТАНОВА

іменем України

05 червня 2024 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 09.09.2003, востаннє притягався за ч.2 ст.126 КУпАП від 14.11.2023,

за частиною 5 статтею 126 КУпАП,

установила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №547538 від 18.05.2024, ОСОБА_1 , 18.05.2024 о 20 год 30 хв на автодорозі Луцьк Львів, в с.Стоянів, керував т/з особою, яка не має права керування таким т/з, повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частиною другою, який не має права керування т.з. постанова БАД 72178, чим порушив вимоги п. 2.1 «А» ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 5 статтею 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Захисник Микуш Д.М. 03.06.2024 подав на розгляд суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. В обгрунтування зазначеного покликається на те, що уповноваженими особами на складання протоколу про адміністративне правопорушення невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126, виходячи з такого.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, які, в свою чергу, передбачають відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Положеннями частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та частина 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема, частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1. «А» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до фабули адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №547538 від 18.05.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який не мав права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Разом з тим, відповідно до Довідки ГУ НП у Львівській області від 20.05.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_3 27.04.2013, центр ДАІ 4601(а.с.5).

Згідно рапорту від 20.05.2024, 18.05.2024 о 20 год 30 хв. на блокпості КП-2 с.Стоянів для перевірки документів було зупинено автомобіль КІА державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 і при перевірці документів було встановлено, що гр. ОСОБА_1 керував т.з. без посвідчення водія, про що його було повідомлено.

Зазначені у рапорті обставини узгоджуються з дослідженими судом відеоматеріалами.

Суд зазначає, що відповідальність за керування транспортним засобом без посвідчення водія прямо передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, однак керував т.з. не маючи при собі посвідчення водія, його дії неправильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП(повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті), оскільки особою, уповноваженою на складання протоколу не надано суду доказів у підтвердження обставин керування ОСОБА_1 т.з. як особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, як це передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП, суддя Радехівського районного суду Львівської області

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбачено частиною 5 статті 126 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Копію постанови скерувати начальнику Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області для відома й відповідного реагування.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Куцик-Трускавецька