Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/514/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Атаманова С. Ю.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Ляшенко-Гаркуші О.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 23 липня 2024 року о 00 год. 40 хв. в с. Степанівка на автодорозі С-122112 2 км. 100 м. Устинівської ТГ Кропивницького району Кіровоградської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY TIGGO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Ляшенко-Гаркуша О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, прийняв до уваги докази, які не підлягають прийняттю, а тому постанова суду не відповідає принципам законності, об`єктивності та обґрунтованості.

Вказує на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Вказує на те, що ОСОБА_1 пояснював, що в день, коли стосовно нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він заступив на чергування до Степанівської школи, яка розташована в с. Степанівна Кропивницького району, де він працює нічним сторожем. На роботу приїхав на власному автомобілі, який через спеку поставив в холодок неподалік приміщення кочегарки, біля якої проходить польова дорога. Коли наступили сутінки, він вирішив перегнати автомобіль до приміщення школи і в цей час побачив по дорозі світло без будь-якого звуку, яке раптово пропало, не сідаючи при цьому за кермо автомобіля. Після неодноразових спроб знайти джерело світла він пішов до свого автомобіля, сів в нього і ввімкнув світло, при цьому зазначив, що в автомобілі були відкриті всі вікна, щоб машина не нагрівалася, так як в той день було дуже спекотно, при цьому не заводячи двигуна і не здійснюючи керування своїм транспортним засобом, а лише увімкнув фари для кращої видимості території, так як він був при виконанні свої посадових обов`язків - нічного сторожа школи. Коли він увімкнув дальнє світло фар, несподівано для нього пролунав різкий звук і він автоматично натиснув педалі зчеплення та гальма, що обумовлено багаторічним досвідом водія та доведенням до автоматизму відповідних рухів при сидінні за кермом. Глянувши у дзеркало, він побачив поліцейський автомобіль з включеними сигнальними вогнями. У той день і перед тим алкогольних напоїв він не вживав. Зазначена у протоколі нечітка мова пояснюється важкими сімейними обставинами (смерть дружини, матері та брата), поганим психологічним станом, відсутністю багатьох зубів в ротовій порожнині, що підтверджується доданими копіями з медичної карти ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 пояснював, що не керував автомобілем, а лише увімкнув світло щоб мати змогу краще оглянути територію, так як він працює нічним сторожем у школі і побачив незрозуміле світло, через що швидко зреагував і увімкнув світло в автомобілі, для кращої видимості території. Ці швидкі дії також були викликані нещодавніми крадіжками в районі, де знаходиться школа.

Крім того вказує, що працівник поліції шляхом умовлянь та психологічного тиску намагався видавити з нього покази щодо керування транспортним засобом. Протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП при ньому не складався та не оголошувався з роз`ясненням його прав та обов`язків, передбачених КУпАП, внаслідок чого були порушені права особи.

Вказує і нате, що в протоколі записано, що до нього додаються: акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння та інші матеріали справи. Оскільки, доданий до протоколу відеозапис з бодікамери, не вказаний в додатку до протоколу, а тому є неналежним доказом.

Вказує і на те, що на відеозаписі відсутні докази руху ОСОБА_1 за кермом автомобіля, а отже і зупинки транспортного засобу не було. Крім того, ОСОБА_1 вказував працівникам поліції, що здійснює огляд території, де працює, а явних ознак алкогольного сп`яніння у нього не вбачалось. Щодо обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, було зазначено, що останній розгубився, оскільки не мав досвіду спілкування з працівниками поліції, а також не міг залишити безпосереднє місце роботи, так як він являється сторожем в школі і перебуває на відповідній нічній зміні і не може залишити без нагляду об`єкт, який охороняє.

Вказує і на те, що підставами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння також стали обставини не роз`яснення працівниками поліції порядку проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі, пригнічений психологічний стан останнього, обумовлений смертями його найближчих родичів (рідної матері, дружини та рідного брата), а також поганий стан здоров`я.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Ляшенко-Гаркуші О.В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Стосовно поданого до апеляційного суду клопотання адвоката Ляшенко-Гаркуші О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, апеляційний суд звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що копію постанови суду від 24.09.2024 захисник отримала електронною поштою 28.09.2024 (а.с.64), а апеляційну скаргу подала до місцевого суду засобами поштового зв`язку 04.10.2024 (а.с.67-82), тобто у передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк з винесення постанови, а тому слід вважати, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду захисником не пропущено, адже апеляційну скаргу подано в строк визначений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103419 від 23.07.2024 (а.с.1-2), відеозаписами вказаної події. (а.с.7)

Захисник адвокат Ляшенко-Гаркуша О.В., в апеляційному суді зазначила, що підтримує подану нею апеляційну скаргу в інтересах особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 . Докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 103419 від 23.07.2024 водій ОСОБА_1 23 липня 2024 року о 00 год. 40 хв. в с. Степанівка на автодорозі С-122112 2 км. 100 м. Устинівської ТГ Кропивницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом марки CHERY TIGGO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1-2)

З долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що на відеозаписах зафіксовано, як автомобіль патрульної поліції рухався за транспортним засобом марки CHERY TIGGO, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки вказаного транспортного засобу, з автомобіля зі сторони водійського сидіння вийшов чоловік. У ході спілкування з працівниками поліції було встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , який пояснював, що виїхав оглянути територію біля школи, оскільки є сторожем у школі. На питання працівників поліції, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, оскільки він виявляє ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови), водій відповів, що не вживав. На пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони, водій відмовився від його проведення, оскільки чіткої відповіді працівникам поліції не надав, просив його відпустити та не складати щодо нього протокол. Працівник поліції також повідомив водію, що у такому разі на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У подальшому поліцейський ознайомив водія із правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від отримання протоколу водій відмовився. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 на місці його зупинки не заперечувався, та він пояснював поліцейським, що він їхав оглянути територію. (а.с.5)

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав не має.

Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що ОСОБА_1 керувавтранспортним засобом CHERY TIGGO, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також підтверджуютьфакт відмови останнього від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Твердження апеляційної скарги, щоОСОБА_1 не керував автомобілем, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки повністю спростовується відеозаписами події від 23.07.2024. (а.с.5)

За таких обставин, позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення правопорушником від адміністративної відповідальності.

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Позиція апелянта, що на відео відсутні візуальні ознаки алкогольного спяніння у ОСОБА_1 і суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому на думку апеляційного суду є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак спяніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан спяніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що п. 2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.

Безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу є і твердження апеляційної скарги з приводу того, що підставами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння стали обставини не роз`яснення працівниками поліції порядку проходження такого огляду, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 зазначали, що вбачають у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили водієві порядок проходження за допомогою алкотестора Драгер на місці зупинки транспортного засобу, або у закладі охорони здоров`я. Натомість водій ОСОБА_1 відмовився від його проведення, оскільки чіткої відповіді працівникам поліції не надав, просив його відпустити та не складати протокол.

Оцінюючи поведінку водія ОСОБА_1 апеляційний суд вбачає її такою, що свідчить про відсутність дійсного наміру проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

Крім того, безпідставними є твердження в апеляційній скарзі, що водій ОСОБА_1 не міг залишити безпосереднє місце роботи, так як є сторожем в школі і перебував на відповідній нічній зміні і не міг залишити без нагляду об`єкт, який охороняє, оскільки свідчать лише про моделювання позиції захисту особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на те, що останній міг пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак він відмовився від його проходження.

Доводи апелянта про те, що відеозаписи з нагрудної камери поліцейськогоє неналежним доказом, оскільки не зазначені додатком до протоколу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки п. 10 протоколу містить посилання на номер технічного засобу відеозапису, а п. 11 містить посилання, що до протоколу долучаються інші матеріали справи. Усі обставини, які мають значення для даної категорії справ, зафіксовані на доданих до матеріалів справи відеозаписах, у звязку з чим суд апеляційної інстанції вважає такий доказ достовірним, належним та допустимим.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги адвоката Ляшко-Гаркуші О.В. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Ляшенко-Гаркуші О.В. залишити без задоволення, а постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.