Справа № 643/2017/23
Провадження № 3-в/643/18/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.04.2024 року апеляційну скаргу захисника Мороза Є.О. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 , залишено без змін.

Постанова Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року набула законної сили.

02.05.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати адміністративного штрафу, в якій останній просить суд розстрочити виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року в частині стягнення штрафу у розмірі 17 000 грн. і судовий збір в розмірі 536,80 грн., на строк 12 місяців.

В обґрунтування заяви посилався на те, що добровільно виконати рішення суду в 15 денний термін він не може, через відсутність коштів, у зв?язку з недостатнім доходом, а також через заволодіння шахраями його заощадженнями. Також зазначає, що доход який він отримує складається з пенсії, яку не може повністю витратити на сплату штрафу, оскільки має інвалідність у зв?язку із захворюванням серця, тому змушений витрачати кошти на ліки, для збереження свого життя. Також витрати пенсії йдуть на придбання їжі і оплату послуг з електропостачання, водопостачання, опалення. Повна сплата штрафу однією сумою фактично неможлива через відсутність коштів, а сплата частками в строк менший 12 місяців, поставить під загрозу його життя і поставить в нелюдські умови існування.

На підтвердження викладених у заяві обставин надає оригінали довідок про доходи з ДФС і ПФУ, інші докази наявні в матеріалах справи.

Суд, дослідивши додані до заяви документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Можливість розстрочки сплати штрафу передбачена положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно зі ст. 3 вказаного закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі у тому числі постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Суд також звертає увагу, що попри відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення положень, що безпосередньо регулюють питання розстрочення сплати штрафу, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.

Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, у ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, у певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля(Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Ураховуючи наведене, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, становище правопорушника у справі про адміністративне правопорушення не може бути гіршим, ніж становище засудженого у кримінальній справі, оскільки протилежний підхід призвів би до порушень загальних засад справедливості судочинства та верховенства права.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не суперечить законодавству України і відповідатиме завданням здійснення судочинства на засадах справедливості та верховенства права.

Згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи (загальне захворювання).

Відповідно до довідки про доходи № 5116 4111 9118 0311, ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 і отримує пенсію по інвалідності. За період з 01 лютого 2023 по 31 липня 2023 загальна сума пенсії склала 16 100 грн.

Згідно з довідкою № 382/02 04-24 від 25.04.2024 року, виданої Головним управлінням ПФУ в Харківській області, ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області і отримує пенсію по інвалідності. За період з січня 2023 по квітень 2024 отримав пенсію в загальному розмірі 43 680 грн.

З відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 25.04.2024 убачається, що ОСОБА_1 за 1 квартал 2023 по 4 квартал 2023 року отримував доходи. Так, з січня 2023 по квітень 2023 отримував заробітну плату в ХЛ № 169. 01.04.2023 року було звільнено з роботи. У квітні 2023 року отримав благодійну, у тому числі гуманітарну допомогу у розмірі 13 320 грн. За період з жовтня 2023 по грудень 2023 отримав соціальні виплати у загальному розмірі 9000 грн.

На стан свого здоров`я ОСОБА_1 посилався і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, факт введення в Україні воєнного стану, доводи ОСОБА_1 щодо його скрутного матеріального становища, стану його здоров`я через вказані вище причини, засади гуманізму та індивідуалізації заходів примусу, а також необхідність сприяння досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 10 (десять) місяців.

Керуючись ст. 283-285, 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року, винесеної у справі № 643/2017/23, провадження № 3/643/1462/23, в частині сплати штрафу в розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) встановивши його сплату щомісячними платежами по 1700 грн., на строк 10 (десять) календарних місяців, починаючи з червня 2024 року.

Відповідно до ст. 303 КУпАП перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення стягнення у виді штрафу зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя - О.О. Олійник