Справа № 456/1765/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1308/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федулова Олександра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 18 березня 2024 року, о 14 год. 49 хв., в м. Стрий по вул. Марцинівка, Львівської області, керував транспортним засобом «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що з рішенням суду першої інстанції він не погоджується, оскільки судом грубо порушено його право на захист, не надано йому можливості довести свою невинуватість.

Наголошує, що 15 серпня 2024 року він не зміг прибути в судове засідання, оскільки перебував на лікуванні, у зв`язку із чим подав клопотання про відкладення розгляду справи, окрім того зазначає, що його та його захисника не було повідомлено належним чином про час розгляду справи.

Звертає увагу, що лікарі, які проводили огляд на стана наркотичного сп`яніння не мали права проводити такий огляд, оскільки не пройшли відповідного тематичного навчання. Окрім того, звертає увагу, що сечу було відібрано в контейнер, який не був герметично запакований та використовувався раніше, а до матеріалів судової справи не долучено жодних даних, які б підтверджували, що медичний заклад має право проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Повідомляє, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірні відомості, оскільки в ньому зазначено невірну назву медичного закладу та номер висновку, який не існує, також працівниками поліції не було йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що висновок експерта є недопустимим, оскільки невідоме походження сечі, яка була надана експерту, окрім того зразки біологічного середовища відбиралися в пластиковий контейнер, а на експертизу доставлені в скляному контейнері. Також зазначає, що зразки біологічного середовища не були опечатані в його присутності.

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Федулов О.В. подали доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначали, що ОСОБА_1 безпідставно було зупинено працівниками поліції.

Наголошували, що у водія не було ознак наркотичного сп`яніння, які були вказані працівниками поліції, окрім того в медичному закладі зразки біологічного середовища були відібрані в ємність, яка не була стерильна, у зв`язку із чим порушено порядок пакування, оскільки відібрано 10,6 мл. сечі, а експерту доставлено 27 мл. сечі.

Зазначають, що в акті огляду викладена інформація, яка не відповідає дійсності, окрім того працівниками поліції йому не було роз`яснено права та обов`язки.

Також адвокатом Федуловим О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано клопотання про допит експерта ОСОБА_2 , медичної сестри ОСОБА_3 , лікаря ОСОБА_4 , лікаря ОСОБА_5 ..

Подане клопотання мотивує тим, що необхідно встановити ряд розбіжностей, неточностей, в частині забору, упакуванні та транспортуванні зразків біологічного середовища.

Розглянувши клопотання адвоката Федулова О.В., про виклик свідків, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначених вище свідків, а саме експерта, лікарів та медичної сестри. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 18 березня 2024 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні таких клопотань слід відмовити.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №751495 від 18 березня 2024 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря №40 від 18 березня 2024 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 березня 2024 року №40 (а.с. 2а), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 діагностовано стан наркотичного сп`яніння (позитивний результат на амфетамін);

- копією направлення на огляд водія транспортного з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння кінцівок пальців рук, зіниці очей не реагували на світло, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;

- розпискою (а.с. 4), з якої встановлено, що ОСОБА_1 , зобов`язується не керувати транспортним засобом 17 березня 2024 року;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , опитування водія під час якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, який він погодився пройти. Працівником поліції виготовлено направлення та доставлено водія в медичний заклад. У медичному закладі ОСОБА_1 надано контейнер для відбору зразків біологічного середовища (сечі), роз`яснено йому скільки повинно бути відібрано біологічного середовища, після чого було проведено тестування зразків біологічного середовища за допомогою експрес тесту «Снайпер», результат якого показав позитивний результат на «амфетамін». Працівниками поліції повідомлено водію, що буде проводитися складання адміністративних матеріалів, ознайомлено його із протоколом про адміністративне правопорушення, вилучено посвідчення водія, відсторонено від керування транспортним засобом;

- висновком експерта №1371/2024-т (а.с. 24-25), з якого вбачається, що у зразках біологічного середовища ОСОБА_1 виявлено речовину з групи «амфетамінів».

Доводи апелянта, що судом першої інстанції порушено його права не враховано клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд розцінює критично.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів судової справи адвокат Федулов О.В. 14 серпня 2024 року подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 30), у зв`язку із перебуванням його клієнта на лікуванні, разом із тим не долучив жодних даних, в суді першої та апеляційної інстанції, які вказували б на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності перебувала на листку непрацездатності та проходила лікування, яке перешкоджало б йому приймати участь в розгляді справи особисто чи в режимі відеоконференції.

З долученого, до апеляційної скарги, консультативного висновку (а.с. 47) вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано амбулаторне лікування, разом із тим дані, які б вказували, що він проходив таке лікування (перебував на листку непрацездатності) відсутні.

Покликання апелянта на те, що ОСОБА_1 , та адвоката Федулова О.В. не було повідомлено належним чином про час розгляду справи, апеляційний суд розцінює критично, оскільки 12 серпня 2024 року судом першої інстанції ОСОБА_1 було скеровано повістку (а.с. 27), яку було йому вручено 24 липня 2024 року (а.с. 28), а його захисник адвокат Федулов О.В., 12 серпня 2024 року ознайомлювався із матеріалами справи (а.с. 29), що підтверджує його обізнаність про дату судового засідання.

Доводи апелянта, що висновок є недостовірним доказом, оскільки лікарі, які проводили огляд на стан наркотичного сп`яніння не пройшли відповідно тематичного навчання, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року передбачено право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду.

Водночас, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 березня 2024 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 не оспорював.

Апеляційний суд розцінює критично копію протоколу №1 від 19 березня 2024 року ВП «ЛІЛ» КНП «ТМО «МОЛ» про проходження семінарського заняття медичних працівників, оскільки з відповіді на адвокатський запит (а.с. 48) встановлено, що адвокату Федулову О.В. було направлено копію протоколу №1 від 19 березня 2023 року про проходження тематичного вдосконалення лікарів ВП «ЛІЛ» КНП «ТМО «СМОЛ», які проводять медичний огляд сп`яніння (зазначений вище протокол адвокатом до матеріалів справи не долучено).

Твердження апелянта, що зразки біологічно середовища були відібрані в контейнер, який не був герметично запакований, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим з відеозапису, долученого до матеріал справи, вбачається, що ОСОБА_1 повідомляли, що контейнер є простерилізований, істотних зауважень з його боку не надходило.

Покликання апелянта на те, що до матеріалів судової справи не долучено жодних даних, які б підтверджували, що медичний заклад має право проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки п. 3 розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Разом із тим, вказаною вище інструкцією не передбачено долучення таких даних до матеріалів судової справи.

Покликання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення містить недостовірні відомості, не знайшли свого підтвердження в матеріалах судової справи.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не було йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, апеляційний суд розцінює критично, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зроблено відмітку, що ОСОБА_1 роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Аргументи сторони захисту, що висновок експерта є недопустимим доказом, не приймаються до уваги апеляційного суду, оскільки дана експертиза була проведена за клопотанням адвоката Федулова О.В. та проведена у встановленому законом порядку.

Покликання апелянта на те, що в акті огляду викладена інформація, яка не відповідає дійсності, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки акт огляду не був предметом дослідження судом першої інстанції, окрім того апелянтом такого акту не долучалося до апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що працівниками поліції безпідставно зупинено автомобіль «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не впливають на кваліфікацію дій водія.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Як вбачається, з відеозапису, долученого до матеріалів справ, ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції (розшуку), після чого передано інформацію патрульній поліції, щодо водія ОСОБА_6 , оскільки в нього були ознаки сп`яніння.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя (Підпис) Партика І.В.

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 18.09.2024

Помічник судді Стойко Р.З

Дата засвідчення копії 27.09.2024