Провадження №: 3/755/312/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2024 р. суддя Днiпровського районного суду м.Києва Марченко М.В., за участю адвоката Ющенка Р.С., розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.5 ст.126 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 20.10.2023 року о 13 годині 40 хвилин керував автомобілем марки «Renault Kango», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Братиславській, 42 у м.Києві, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 14.12.2022 року, повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного протоколу визнав частково, при цьому пояснив, що автомобіль був припаркований за вказаною адресою та він знаходився неподалік службового автомобіля. Коли під`їхали працівники поліції, вони стали перевіряти документи та здійснювали перевірку щодо нього з приводу наявності притягнень до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. Виявивши інформацію про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції попросили його сісти за кермо та перепаркувати автомобіль, що він і зробив, після чого працівники поліції склали щодо нього протокол.

Адвокат Ющенко Р.С. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи клопотання адвокат посилається на те, що 20.10.2023 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, однак, працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи не надано доказів щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП до адміністративної відповідальності, а тому просив суд задовольнити його клопотання.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , клопотання адвоката, суд приходить до наступного.

Так, згідно диспозиції ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ст.245 КУпАП визначає, що завданням адміністративного провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, з даних долученого до протоколу диску з відеозаписом з камери відеофіксації вбачається, що відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а зафіксовано лише те, що ОСОБА_1 на прохання працівників поліції перепаркував автомобіль. Крім того, в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП до адміністративної відповідальності, що є обов`язковою ознакою вчинення такого правопорушення повторно протягом року та може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Наведене свідчить, що матеріали справи не містять об`єктивних та обґрунтованих доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що дійсно мав місце факт повторного протягом року керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Renault Kango», державний номерний знак НОМЕР_1 , за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №498591 від 20.10.2023 року.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №498591 від 20.10.2023 року, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнано належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки матеріали адміністративної справи не містять об`єктивної та достовірної інформації про те, що ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та дійсно керував автомобілем марки «Renault Kango», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений з дотриманням вимог, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як наслідок, дані відображені у протоколі є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

А тому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП та ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не може бути визнано належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", так як наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України вбачається, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені захистом, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі матеріали, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 у суді, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №498591 від 20.10.2023 року, не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені об`єктивними доказами.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись вимогами п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: