ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2591/24 Справа № 185/9632/24 Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадженні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Андрухова Д.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року, якою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Юр`ївка Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої ГУНП в Дніпропетровської області інспектором відділу превенції Павлоградського РВП, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

прокурора ОСОБА_2

адвоката Андрухова Д.Г. (в режимі відеоконференції),

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , відповідно до витягу з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 13 квітня 2023 року № 222 о/с призначена на посаду інспектора відділу превенції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з 13 квітня 2023 року і відповідно до положень п.п «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом декларування, на якого поширюється дія вказаного Закону.

11 січня 2024 року о 16 год. 55 хв. ОСОБА_1 подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію, в якій зазначила недостовірні відомості:

1. У розділі 3 «Об`єкти нерухомості»: ОСОБА_1 не зазначила відомості про належну на праві власності члена сім`ї (матері) земельну ділянку (кадастровий номер: :01:002:0064, вартість: 298 174, 09 грн.). Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 298 174,09 грн., і таким чином, ОСОБА_1 у розділі 3 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 298 174,09 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

2. У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» ОСОБА_1 не зазначила належний на праві власності члена сім`ї (інший зв`язок) легковий автомобіль марки АUDІ, моделі А8 (дата реєстрації: 16.12.2017, VIN - код: НОМЕР_1 , вартістю: 129 899,00 грн.). Недостовірні відомості - відрізняються від достовірних на суму 129 899,00 гривень, чим ОСОБА_1 у розділі 3 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 129 899,00 грн., в порушення п.7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації»: 3.1. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про отриманий дохід членом її сім`ї (матері) у вигляді пенсії у розмірі 29 800,00 грн. Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 29 800,00 гривень. ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила відомості, які відрізняються від достовірних на суму 29 800,00грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.2. ОСОБА_1 зазначила відомості про дохід у вигляді виплат: військовослужбовцям у розмірі 3 433,00 грн. (джерело доходу: Дніпровський Державний університет внутрішніх справ, ). Відповідно до інформації Державного реєстру фізичних осіб розмір цього доходу становить 1583,75 грн., таким чином ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1849,25 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.3. ОСОБА_1 не зазначила в відомості про отриманий дохід членом її сім`ї (матері) у вигляді заробітної плати у розмірі 56 625,18 грн. (джерело доходу: Головне управління статистики у Дніпропетровській області, ). Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 56 625,18 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.4. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про отриманий дохід її сім`ї (матері) у вигляді виплат чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам, у розмірі 400,00 грн. (джерело доходу: Первинна профспілкова організація Головного управління статистики у Дніпропетровській області всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної статистики. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 400,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 400,00 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.5. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про отриманий дохід членом її сім`ї (інший зв`язок) у вигляді додаткового блага у розмірі 109,03 грн., АТ «Універсал Банк», , внаслідок чого недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 109, 03 грн., чим порушила п. 7 ч.1 ст. 46 Закону.

ОСОБА_1 , всупереч ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про запобігання корупції», вказала в декларації особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування недостовірні відомості на загальну суму 516 856, 55 грн., що перевищує сто сімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлений на дату подання декларації, що є недостовірними відомостями.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Андрухов Д.Г., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки поясненням ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 зазначила, що в декларації помилково зазначила своїх родичів в розділі «члени сім`ї»: маму, рідного брата та рідного дядька вважаючи їх членами сім`ї.

Проте оскільки я у період з 01,01.2023 по 31.12.2023 не проживала разом за місцем проживання моєї мами та брата за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом обстеження дійсності не проживання ОСОБА_1 від 16.09.2024 складеного комісією утвореною при Юр`ївській селищній раді Павлоградського району, яка складається із сусідів та депутатів, відповідно до якого її місце проживання з 12.07.2023 по теперішній час зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , та те, що я у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 фактично не проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що ОСОБА_1 не мала умислу не зазначати відомості про майно та доходи своїх родичів у своїй декларації, оскільки вони не є членами її сім`ї в розумінні ЗУ Про запобігання корупції.

Вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доказів. Матеріали справи не містять даних про форму вини ОСОБА_1 та не містять доказів на підтвердження умислу.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , її захисника Андрухова Д.Г. які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, прокурора ОСОБА_2 , який зазначив про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Андрухова Д.Г. викладену в апеляційній скарзі, вина ОСОБА_1 підтверджеється зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення №26 від 11.09.2024 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді інспектора відділу превенції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за результатами повної перевірки щорічної декларації за 2023 рік органом НАЗК, лист №183/103/05-2024 від 11.01.2024, в порушення вимог пп. 7, 9, 10 ч. 1 ст. 46 Закону, відобразила недостовірні відомості на загальну суму 516 856,55 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП;

- письмовими пояснення ОСОБА_1 ;

- довідкою про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 ;

- копії свідоцтв про право на спадщину за законом та витягів про реєстру в Спадковому реєстрі;

- копії індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України, та інші.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та обгрунтованість її притягнення до адміністративної відповідальності.

Частина 4 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завідомо недостовірні відомості - слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).

Відповідно до абз. 3 Примітки до ст. 172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Всупереч доводів захисника Андрухова Д.Г., що оскаржувана постанова є незаконною оскільки висновок не відповідає обставинам справи, апеляційний суд зазначає, що наведені вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , були дотримані, а висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та оскаржуваній постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 11 вересня 2024 року №26.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 посилається на те, що на його думку, суд першої інстанції не звернув увагу, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП, та відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає дані доводи неспроможними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , було достеменно відомо про його обов`язок внесення до декларації достовірних відомостей.

Під час дослідження матеріалів в суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства, про що проставила відповідну відмітку.

Крім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації вона ознайомилась із внесеними до неї відомостями та проставила відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подала цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Встановлено, що У розділі 3 «Об`єкти нерухомості»: ОСОБА_1 не зазначила відомості про належну на праві власності члена сім`ї (матері) земельну ділянку (кадастровий номер: :01:002:0064, вартість: 298 174, 09 грн.). Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 298 174,09 грн., і таким чином, ОСОБА_1 у розділі 3 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 298 174,09 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

2. У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» ОСОБА_1 не зазначила належний на праві власності члена сім`ї (інший зв`язок) легковий автомобіль марки АUDІ, моделі А8 (дата реєстрації: 16.12.2017, VIN - код: НОМЕР_1 , вартістю: 129 899,00 грн.). Недостовірні відомості - відрізняються від достовірних на суму 129 899,00 гривень, чим ОСОБА_1 у розділі 3 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 129 899,00 грн., в порушення п.7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації»: 3.1. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про отриманий дохід членом її сім`ї (матері) у вигляді пенсії у розмірі 29 800,00 грн. Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 29 800,00 гривень. ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила відомості, які відрізняються від достовірних на суму 29 800,00грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.2. ОСОБА_1 зазначила відомості про дохід у вигляді виплат: військовослужбовцям у розмірі 3 433,00 грн. (джерело доходу: Дніпровський Державний університет внутрішніх справ, ). Відповідно до інформації Державного реєстру фізичних осіб розмір цього доходу становить 1583,75 грн., таким чином ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1849,25 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.3. ОСОБА_1 не зазначила в відомості про отриманий дохід членом її сім`ї (матері) у вигляді заробітної плати у розмірі 56 625,18 грн. (джерело доходу: Головне управління статистики у Дніпропетровській області, ). Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 56 625,18 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.4. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про отриманий дохід її сім`ї (матері) у вигляді виплат чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам, у розмірі 400,00 грн. (джерело доходу: Первинна профспілкова організація Головного управління статистики у Дніпропетровській області всеукраїнської професійної спілки працівників органів державної статистики. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 400,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 11 декларації зазначила недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 400,00 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

3.5. ОСОБА_1 не зазначила відомостей про отриманий дохід членом її сім`ї (інший зв`язок) у вигляді додаткового блага у розмірі 109,03 грн., АТ «Універсал Банк», , внаслідок чого недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 109, 03 грн., чим порушила п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів правильність висновків суду по справі не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 38 ч. 4 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення пов`язане з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня вчинення. У протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто 11 січня 2024 року, що на думку суду не відповідає дійсності, оскільки фактично при проведені перевірки декларації ОСОБА_1 НАЗК виявлено недостовірні відомості 01 червня 2024 року, про що свідчить дата складання виданого документа.

Проте сам по собі зазначений факт не свідчить про сплив строків давності передбачених ст. 38 КУпАП на притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст.172-6 КУпАП.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено зазначення у декларації відомостей про об`єкти нерухомого майна наявні у власності членів сім`ї суб`єкта декларування та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків осіб.

Таким чином, з огляду на викладене, переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції врахував положення ст.38 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки, у випадку вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, не може визнаватись малозначним, у зв`язку з тим, що вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягають на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади.

Корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства. Сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний інтерес до корупційних правопорушень та необхідності ефективної протидії їм з метою захисту особи, суспільства та держави.

Таким чином, вказане адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, не може визнаватися малозначним.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить захисник Андрухов Д.Г., - відсутні.

Керуючись ч. 6, 7ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Андрухова Дмитра Григоровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко