Справа № 548/1748/24
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/489/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

05 листопада 2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі судді Лідовець Т. М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації проживання особи: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , директор ТОВ БК «Нью Хоум», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 26 липня 2024 року о 20 годині 30 хвилин на автодорозі Київ-Харків на 242 кілометрі ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X6 д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора алкотестер 6810 «Драгер». Результат газоаналізатора 0.98 % проміле. З огляду на виявлений результат газоаналізатора працівниками поліції на місці був укладений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надіслав пояснення, в якому зазначив про поважність причини неможливості брати участь у судовому засіданні та про доручення представлення своїх інтересів адвокату Чернишу Є. А. Додатково пояснив, що дії поліцейського вважає незаконними з огляду на безпідставність зупинення ним його автомобіля, незабезпечення права на захист, порушення проведення процедури огляду водіїв на стан сп`яніння через відсутність роз`яснення процедури проведення такого огляду та порядку застосування спеціального технічного засобу, а тому просив закрити провадження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Черниш Є. А. підтримав заявлене ним письмове клопотання щодо закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з огляду на низку порушень чинного національного законодавства. Зокрема, у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не була озвучена водію причина зупинки, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за інші порушення ПДР щодо ОСОБА_1 26.07.2024 не укладалося; до ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області не надходило повідомлення про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, для укладення протоколу не було дотримано процедуру та порядок виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та МОЗ № 1452/735 від 11.11.2015 (далі Інструкції № 1452/735) та Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 8.12.2018 № 1026. Додатково адвокат вказував на недопустимість акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки він не відповідає вимогам офіційного документа. Адвокат стверджував, що поліцейський не повідомив водія про конкретні ознаки сп`яніння, що свідчили б про стан його сп`яніння, а озвучена ознака стану сп`яніння - «запах алкоголю з салону автомобіля» не передбачена Інструкцією МОЗ та МВС № 1452/735. Відповідно до згаданої Інструкції № 1452/735 працівником поліції не проводився огляд ОСОБА_1 на предмет запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійкої ходи; направлення до КПП ЛЛІЛ Лубенська міська лікарня м. Лубни (вул. П`ятикопа, 26) із зазначенням неіснуючих ознак алкогольного сп`яніння є порушенням вимог Інструкції № 1452/735.

Окрім того, під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 не було забезпечено права особи на захист: не роз`яснено права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП України.

Суд, заслухавши пояснення захисника, ознайомившись з адміністративним матеріалом, встановивши обставини, передбачені статтею 280 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені статтею 251 КУпАП, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положенням частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху України (далі ПДР України), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено Наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735, про затвердження Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратiв, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮ України 11 листопада 2015 №1413/27858.

Відповідно до вказаної Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції №1413/27858 уповноваженими особами поліції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Результат огляду особи на стан сп`яніння оформляється у відповідному розділі протоколу про адміністративне правопорушення, у якому в обов`язковому порядку зазначаються результати проби (позитивна/негативна) та кількісний показник.

Позитивна проба на сп`яніння будь-якого походження, яку було виявлено із використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, є підтвердженням знаходження особи у стані сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення підставою для притягнення її до відповідальності згідно з чинним законодавством, у тому числі водіїв за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 679255 від 26.07.2024 о 20 год. 30 хв. 26.07.2024 в м. Хорол, Лубенського району, Полтавської області на автодорозі 242 км Київ-Харків водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. При цьому судом враховано, що даний протокол відповідає встановленим законом вимогам, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, копія протоколу була вручена ОСОБА_1 . У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» водієм зазначено «вживав» та міститься його підпис. Водночас будь-яких зауважень, заперечень щодо змісту протоколу чи клопотання ОСОБА_1 не заявляв.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, про що свідчить підпис у роздруківці Drager № 2516 від 26.07.2024 як додатку до протоколу, у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням алкотестеру «Drager Alcotest 6810», прилад № ARBF - 0431; результат тесту становить 0,98 % проміле, що є порушенням пункту 2.9 а) ПДР України.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - Акт) засвідчено результат огляду на стан сп`яніння з позитивною пробою 0,98% проміле. У вказаному Акті в графі «з результатом згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис, отже, не заперечував щодо викладених даних у ньому. При цьому суд відхиляє доводи адвоката про неналежність Акта як доказу через невідповідність його умовам офіційного документа ( відсутність відомостей про факти та обставини у зв`язку з чим він був укладений, відсутність прізвища особи, щодо якої укладений Акт) з огляду на те, що форма та зміст Акта затверджено додатком №2 до Інструкції №1413/27858 відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 11.11.2015.

Даними відеозапису з боді-камер поліцейських DSJ 21100015: 0000021_100015_5730_001, 0000021_100015_5730_002, а також відеореєстратора, зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_2 , а також проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager Alcotest 6810», підписання Акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відсутність заперечень водієм на місці показників тесту та у зв`язку із цим відмови від направлення до медичного закладу КНП «Лубенська міська лікарня».

Згідно із відповідями ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області на запити адвоката Черниша Є. А. №12716-2024 від 16.09.2024, № від 23.09.2024 встановлено, що повідомлення до вказаного відділу поліції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння 26 липня 2024 року не надходило; до адміністративної відповідальності не притягувався.

Доводи адвоката Черниша Є. А. про те, що вимоги працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були незаконними, як наслідок, усі наступні вимоги поліцейських водій ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, всі складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України. Встановлення законності причин для зупинки транспортного засобу не є обставиною, що спростовує наявність або відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У разі незгоди з правомірністю зупинки транспортного засобу працівниками поліції, водій, керуючись підпунктом д) пункту 2.14 ПДР України, вправі оскаржити їх дії у встановленому законом порядку.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини ( рішення у справі «О Галлоран та Франціc проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 суд зазначає таке.З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що під час укладення адміністративних матеріалів уповноваженою особою не було роз`яснено водію ОСОБА_1 його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

Згідно з абзацом четвертим пункту 2 Розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 679255 від 26.07.2024, у ньому міститься відмітка, а саме «підпис» ОСОБА_1 , що йому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Суд зауважує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні ОСОБА_1 забезпечив реалізацію права на захист уповноваженим захисником. Водночас, зазнаючи про те, що права поліцейським ОСОБА_1 не були роз`яснені, адвокат Черниш Є. А. не вказав, яке саме з порушених прав на стадії адміністративного розслідування призвело до невідворотних наслідків, що виявились під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто таких, що безповоротно не можуть бути реалізовані під час розгляду справи по суті, незважаючи на реалізацію права на захист у судовому засіданні.

Інші доводи захисника - адвоката Черниша Є. А., викладені у його клопотанні, не спростовують встановлених судом на підставі досліджених доказів обставин та фактів, які дозволяють суду прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, та не спростовують факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом.

Отже, досліджені у судовому засіданні докази є належними та допустимими, об`єктивно узгоджуються між собою, що у сукупності дають суду підстави дійти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність у справі не встановлено.

З урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що передбачено санкцією частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605 гривень, 60 копійок.

Керуючись статтями 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, згідно із частиною другою статті 308 КУпАП при примусовому виконанні постанови суду штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34 000, 00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Хорольського районного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07.11.2024.

Суддя Т. М. Лідовець