Справа № 487/8324/24
Провадження № 3/487/2175/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонер, працює інженером в ПП «Дикий Сад»,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №147526, в якому зазначено: 28.08.2024 о 12:20 год. за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, а саме здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив що невідомі особи погрожують фізичною розправою, що не відповідає дійсності, якому на момент вчинення виповнилося 13 років, повторно, протягом року. Даний факт мав місце внаслідок неналежного виконання батьківських обов`язків, а саме не роз`яснення дитині загальнопорядових норм, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що син викликає поліцію не вперше, але для цього у нього були причини. Він завжди проводить з сином бесіду та пояснює підстави та порядок виклику поліції, наслідки неправдивого виклику поліції. Він сам виховує сина, який має особливості поведінки і через це з першого по п`ятий клас він навчався індивідуально, а на даний час навчається дистанційно, а він йому допомагає. Через свої особливості поведінки син двічі проходив лікування. Він займається його вихованням.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною другою статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Поняття неналежне виконання цих обов`язків само по собі не ототожнюється з поняттям ухилення від них.

Ухилення від виконання батьківських прав це психічне ставлення батька, матері до протиправної поведінки щодо виконання батьківських обов`язків, що виражаються у формі умислу чи необережності.

Згідно тлумачного словника, слово «ухилятися» означає «намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось, уникати».

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, для визнання одного із батьків винним у вчиненні правопорушення, має бути доведено, що він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і вказане має бути доведено належними, допустимими і достатніми доказами.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують саме ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо дитини. Наданих доказів недостатньо для встановлення саме ухилення від виконання батьківських обов`язків.

При цьому, обов`язок щодо надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Отже, з сукупності вищезазначених обставин вбачається, що матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За такого справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.184 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич