Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/5900/24

Провадження № 33/4815/631/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З матеріалів справи слідує, що 12.03.2024 року близько 00:18 год. в м. Рівне по вул. Фабрична, 24 ОСОБА_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, а також вчиняв дії по ухиленню від проходження, а саме відмовлявся надати біологічне середовище сеча, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Зазначає, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається факту зупинки транспортного засобу під його керуванням, а навпаки видно, що до припаркованого біля під`їзду житлового будинку автомобіля, який не перебував у русі, підійшли декілька поліцейських та попросили пред`явити в нього посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, обґрунтовуючи свою вимогу, зокрема, дією на території м. Рівне комендантської години та необхідністю встановити правомірність його перебування у даному транспортному засобі під час дії таких обмежень. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про його відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису працівників поліції вбачається, що він, на прохання поліцейського, погодився у встановленому законом порядку проїхати з ним до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на визначення стану сп`яніння, та у подальшому прослідував з працівником поліції до медичного закладу, де у зв`язку з неможливістю на той момент здати біологічне середовище сечу, не заперечував проти відібрання будь-яких інших біологічних матеріалів, визначених у п.п. 12, 13 р. ІІІ Інструкції, однак на це прохання працівниками закладу охорони здоров`я було відмовлено. Також зазначає про невірне трактування у постанові суду показань свідка ОСОБА_2 , оскільки він не підтверджував факту оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та складання протоколу саме щодо ОСОБА_1 ..

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 29 травня 2024 року (а.с.62).

Копію даної постанови суду він отримав 04.06.2024 року, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана на поштове відділення 14.06.2024 року (а.с.106).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Разом з тим, у ході апеляційного розгляду справи встановлено, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до нього матеріалами.

Для всебічного розгляду справи апеляційним судом двічі викликався інспектор взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодший лейтенант поліції Яковенко О.П., яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, працівник патрульної поліції ОСОБА_3 в суд не з"явилася, про причини неявки суду не повідомали.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в якості свідків зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які начебто засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

В апеляційному суді свідок ОСОБА_2 пояснив, що 12 березня 2024 року був залучений працівниками патрульної поліції в якості свідка при складанні відносно ОСОБА_1 адмінпротоколу ч.1 за ст.130 КУпАП. Однак зазначив, що він не бачив що б ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 будучи двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на виклик до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Так, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав, що 12.03.2024 року близько 00:00 год.в м. Рівне, по вул. Фабрична, 24, він спустився до свого автомобіля AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля під`їзду для того, що б забрати особисті речі. Наміру керувати транспортним засобом у нього не було. Після того як сів в транспортний засіб не запускаючи і не вмикаючи освітлювальних приладів до автомобіля підійшли працівники поліції та вказали, що він керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Вказує, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а навпаки погодився у встановленому законом порядку проїхати до медичного закладу, де у зв`язку з неможливістю на той момент здати біологічне середовище сечу, не заперечував проти відібрання будь-яких інших біологічних матеріалів.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції вбачається, що екіпаж патрульної поліції 12.03.2024 року перебуває у дворі багатоквартирного будинку в м. Рівне по вул. Фабрична, 24. Працівники вийшли з патрульного авто та підійшли до автомобіля AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , який був з незапущеним двигуном та перебував у нерухомому стані.

З досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль автомобіля AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 рухався або переслідувався поліцейськими. З відеозапису також не вбачається, ким саме зупинений автомобіль.

Таким чином вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 ,матеріали справи не містять.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів cуд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович