Справа № 466/5565/24 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/1401/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 25.06.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду 18.05.2024 року о 01:00 год. ОСОБА_1 у м.Львові по вул.Хвильового, 37, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, при цьому зазначає, що був готовий пройти огляд на стан сп`яніння, його не доставляли до медичного закладу, при цьому вказує, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння. Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази доведення факту керування транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції.

Також в апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому апелянт зазначає, що він не був повідомлений про час і місце розгляду справи судом першої інстанції, зокрема 25.06.2024 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибув, натомість надіслав до апеляційного суду заяву від 27.09.2024 року про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи №466/5565/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом першої інстанції, зокрема про призначення судового розгляду 25.06.2024 року.

Щодо розгляду справи по суті апеляційних вимог, то слід вказати наступне.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД №868928 від 18.05.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у якому ОСОБА_1 у поясненні власноручно написав, що від проходження огляду відмовляється (а.с.1), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом«Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 ,зупинку автомобіля та оголошення працівниками поліції водію ознак алкогольного сп`яніння, озвучення вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою (а.с.2).

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення, передбачене санкцією статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.