Справа № 189/2348/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

17.12.2024 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чорної О.В., за участі секретаря Тахтарової В.С., учасники судового провадження: представник правопорушника Єланський О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли з ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №753786 від 25.09.2024 року, 25.09.2024 року о 23 год.10 хв. на а/д Запоріжжя-Донецьк Н-15 83 км. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник (захисник) ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. надав суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності, виходячи з наступних обставин.

Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

До матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що ОСОБА_1 (не зазначено водій) нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак, вказаний акт у присутності ОСОБА_1 не складався.

В порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, працівник поліції, у разі відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним чином не організував проведення медичного освідування ОСОБА_1 на предмет наявності чи відсутності алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

У матеріалах справи знаходиться направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак дане направлення також у присутності ОСОБА_1 не складалося, свідки, які б могли підтвердити факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у направленні не зазначені, а отже відсутні.

Окрім того, до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Dragger ALKOTEST 6810, за допомогою якого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 провести огляд на стан сп`яніння.

До матеріалів справи долучений відеозапис, який не містить доказової бази по справі, а саме: відсутні докази керування особою, на яку працівники поліції вказують як на ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, відповідно до відеозапису, запис починається коли особа, на яку вказують працівники поліції як ОСОБА_1 взагалі знаходилася поза межами будь-якого транспортного засобу; з відеозапису вбачається, що не було зупинки транспортного засобу; працівники поліції не представились та не пред`явили свої службові посвідчення; з відеозапису не вбачається, що особі, на яку працівники поліції вказують як ОСОБА_1 , було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу, та вказана особа однозначно відмовилась від нього; з відеозапису не вбачається, що за участі особи, на яку працівники поліції вказують як ОСОБА_1 , складався будь-який процесуальний документ (протокол, пояснення тощо) та вказана особа їх підписувала.

Окрім того, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення. Однак, вказаний протокол про адміністративне правопорушення у розумінні вимог закону не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено вказані відеозаписи, а тому вони не можуть вважатися належними доказами.

Окрім того, сам факт зупинки транспортного засобу без виявлення та документування правопорушення, а також вимога надати документи є неправомірними, оскільки якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимога інспектора до водія про пред`явлення документів є неправомірною. В даному випадку в порушення вимог ст.ст.32, 35 Закону України «Про національну поліцію», та в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» взагалі незрозуміла причина зупинка транспортного засобу, будь-який протокол про адміністративне правопорушення за фактом зупинки транспортного засобу не було складено. Окрім того, чи взагалі відбувалась зупинка транспортного засобу не відомо.

Таким чином, вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом взагалі, а тим більше у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а тому в його діях відсутні події і склад даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні представник порушника Єланський О.Г. підтримав клопотання про закриття провадження у справі спираючись на обставини, зазначені в ньому. Просив задовольнити подане ним клопотання та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на дату вчинення адміністративного правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.І так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.2 п.5, п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, Пунктом 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735) «передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, зазначеними у пункті 4 розділі 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Для проходження огляду водія в медичному закладі, працівники поліції повинні запропонувати та вручити водієві письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

У статті 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не було допущено порушень вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «Покровська ЦРЛ» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.09.2024 року та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, про що ОСОБА_1 зробив власний підпис (а.с.4,5).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці, так і у закладі охорони здоров`я.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд відхиляє доводи представника правопорушника щодо відсутності причини зупинки транспортного засобу та відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 25.09.2024 року о 23:50 год. авто ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на Блок Посту Д31, про що було повідомлено службу 102, після чого інспектором СІП СРУП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано дане повідомлення в ЄО №5388 від 26.09.2024 року (00:07 год.).

26 січня 2022 року набрав чинності Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану (далі Порядок № 1456), який діє на сьогоднішній час в умовах воєнного стану.

Цим Порядком визначається механізм перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та навіть житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п. 10 Порядку № 1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їздувиїзду.

Згідно рапорту інспектора СРПП ВП №5 Гаврілко Д.С., під час несення служби в складі ГРПП ВП №5 25.09.2024 року під час обслуговування виклику ЄО №5388 від 25.09.2024 року за фактом порушення ПДР на блок-посту Д-31 між смт. Покровське та с. Олександрівка було зупинено автомобіль ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який керував авто з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився. Після чого відносно ОСОБА_1 було складено матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Доводи адвоката Єланського О.Г. наведені в клопотанні про закриття провадження у справі не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи, а вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №753786 від 25.09.2024 року, реєстрацією повідомлення зі служби 102 про порушення ПДР, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу, в яких зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, рапортом інспектора СРПП ВП №5 та відеозаписом.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, наданим суду відеозаписом зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та який на вимогу поліцейського пройти огляд, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. Із запису вбачається, що навіть візуально ОСОБА_1 знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння, принаймні, його вигляд і поведінка надають привід так вважати.

Слід зазначити, що наданий відеозапис сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайл, який відтворює обставини відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд також відхиляє аргументацію представника в тій частині, що до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Dragger ALKOTEST 6810, оскільки згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не вимагав надати такі документи і від огляду на стан сп`яніння категорично відмовився, тому не йдеться про невідповідність приладу технічним вимогам, не ставляться під сумнів результати такого огляду внаслідок можливої технічної несправності, простроченої дати калібрування тощо.

Під час дослідження матеріалів справи судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 містять усі обов`язкові кваліфікуючі ознаки для визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 251 КУпАП вказує, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, ст. 130, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Чорна