Справа № 278/3929/22
Провадження №3/278/255/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2024 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2022 року о 11 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 на 167 км. автодороги Виступовичі Житомир Могилів-Подільський керував транспортним засобом «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незв`язна мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою винуватість, оскільки працівниками поліції не було зафіксовано на нагрудну камеру факту керування ним транспортним засобом, а тому просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення останнього, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення з огляду на таке.

Дослідивши матеріали справи а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №029306 від 24.11.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, постанову серії БАД №640592 від 24.11.2022 року, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Абзацом 3 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а(2-іс/811/3/17) Верховний Суд прийшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Таким чином, для притягнення для адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відео камеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані, чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на такий стан.

Отже, обов`язковою ознакою даного правопорушення є саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 та його зупинки працівниками поліції. У свою чергу на доданому до справи відеозаписі зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, його відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та процес складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції, водночас факт зупинки та керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 на даному відеозаписі не зафіксовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суддя не має право самостійно збирати докази без надання відповідного клопотання, особою яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин матеріали справи не містять.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже працівниками поліції належним чином не було зафіксовано керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що виключає його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 про те, що докази керування транспортним засобом саме ним в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про недоведеність його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про закриття провадження у даній адміністративній справі у відповідності до ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Інна Зубчук