Справа № 199/8156/24
ПОСТАНОВА

іменем України

06 листопада 2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В. при секретарі судового засідання Профорук В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, із повною вищою освітою, працюючої за основним місцем роботи начальником відділення денного стаціонару медико-санітарної частини Аварійно рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області та за суміщенням лікарем терапевтом у КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради, членом позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора ОСОБА_2 , особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1317 від 10.10.2024, ОСОБА_1 , будучи членом постійно діючої, позаштатної військово-лікарняної комісії (ВЛК) для проведення медичних оглядів, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді лікаря терапевта КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради та згідно з п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, тобто поза межами терміну подачі декларації (до 00 год. 00 хв. 29.04.2024), а саме лише о 10:30 годині 26.09.2024, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, який є останній день здійснення діяльності за типом «при звільненні», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у скоєнні даного правопорушення визнала та пояснила, що з 04.05.2020 по 01.10.2021 вона працювала за зовнішнім сумісництвом на 0,25 ставки на посаді лікаря-терапевта педіатричного консультативного відділення поліклініки КНП «МКЛ № 6» Дніпровської обласної ради. З 01.11.2021 по 29.03.2024 вона працювала за зовнішнім сумісництвом на 0,25 ставки на посаді лікаря-терапевта консультативно-діагностичного відділення № 2 поліклініки КНП «МКЛ № 6» Дніпровської обласної ради. Основним місцем її роботи було Аварійно рятувальний загін спеціального призначення ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, де вона до 31.03.2024 працювала на посаді начальника відділення денного стаціонару медико-санітарної частини. З 05.05.2023 по день звільнення із займаної посади вона була членом позаштатної військово-лікарняної комісії (ВЛК) для проведення медичних оглядів, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . За своєю службовою діяльністю вона підпорядковується голові військово-лікарняної комісії та завідуючому відділенню. Як їй було роз`яснено, суб`єктом подачі декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є голова та секретар військово-лікарської комісії, а також старші лікарі. Так як вона займала посаду лікаря терапевта за сумісництвом, то зрозуміла, що їй подавати таку декларацію не потрібно. Письмово про необхідність подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день здійснення діяльності за типом «при звільненні» ані адміністрація КНП МКЛ № 6» Дніпровської обласної ради, ані ІНФОРМАЦІЯ_2 її не повідомляли. Коли вона зверталась до медичного директора з амбулаторно-поліклінічних питань ОСОБА_3 із заявою про звільнення із займаної посади, остання її не повідомляла про необхідність подачі декларації за типом «при звільненні». Після чого на адресу лікарні надійшов лист з правоохоронних органів щодо проведення відносно неї перевірки за фактом порушення строків подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, який є останній день здійснення діяльності за типом «при звільненні», то ОСОБА_3 її повідомила про необхідність подачі такої декларації в усній формі. Якби знала про те, що вона є суб`єктом подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, то подала би таку декларацію вчасно.

Також ОСОБА_1 просила врахувати, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності, є доброчесною людиною, не мала на меті приховувати свій майновий стан.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона з 2020 року працює в КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради на посаді медичного директора з амбулаторно-поліклінічних питань. У лютому 2024 року до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради надійшла інформація щодо необхідності заповнення таких декларацій лікарям, які входять до складу військово-лікарняної комісії (ВЛК), тому 07.03.2024 нею разом з юристом лікарні була проведена нарада, на яку були запрошені лікарі та завідуючи відділеннями лікарні. Під час проведення наради голів ВЛК зобов`язано довести до відома лікарів та медичних сестер, які входять до складу військово-лікарняної комісії (ВЛК) про необхідність подачі таких декларацій. У 2023-2024 роківОСОБА_1 займала посаду лікаря терапевта КНП «Міська клінічна лікарня № 6». ОСОБА_1 , відповідно до наказу генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради, була членом військово-лікарняної комісії (ВЛК) для проведення медичних оглядів, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту свого звільнення 29.03.2024. ОСОБА_1 ознайомлена із наказом по лікарні про те, що вона є членом позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особисто вона не повідомляла ОСОБА_1 , яка є членом ВЛК, щодо необхідності подачі декларації письмово.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_4 , який обіймає посаду лікаря хірурга КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської радита відповідно до наказу генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради є головою військово-лікарняної комісії (ВЛК) для проведення медичних оглядів, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що йому відомий факт наявності відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення щодо порушення останньою строків подачі декларації за типом «при звільненні», яка працювала у КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради за сумісництвом на посаді лікаря терапевта. Відповідно до наказу генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради ОСОБА_1 у 2023-2024 роках входила до складу військово-лікарняної комісії (ВЛК) для проведення медичних оглядів, що створена при ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку 2024 року до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради надійшла інформація щодо необхідності заповнення таких декларацій лікарям, які входять до складу військово-лікарняної комісії (ВЛК), тому між ним та лікарями, які входили до складу комісії, була проведена нарада щодо необхідності заповнення подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за результатами якої вони дійшли думки, що їм необхідно подавати такі декларації. Юриста лікарні під час проведення наради не було. Офіційно до Національного агентства з питань запобігання корупції за роз`ясненнями він не звертався. Усі лікарі, які входять до скалду ВЛК, якої він є головою подали декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, окрім ОСОБА_1 .

Прокурор Баклан В.В. підтримав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а її вина у вчиненні даного правопорушення знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи за вчинене нею діяння.

Розглядаючи дану справу, суд виходить з того, що норма ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері запобігання корупції.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: за минулий рік; за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП характеризується виключно виною у формі прямого умислу за інтелектуальною ознакою.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП судом має бути встановлено за наслідками розгляду справи, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, знала про обов`язок подати відповідні декларації у певний строк, проте усвідомлено без наявності на те поважних причин вирішила їх не подавати і умисно не подала таку декларацію.

Так, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до п. 2.5 цього Положення - до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

До складу ВЛК (ЛЛК) ІНФОРМАЦІЯ_4 входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

За запитом голови ВЛК (ЛЛК), до роботи позаштатних (постійно та тимчасово діючих) ВЛК (ЛЛК) на правах членів ВЛК (ЛЛК) можуть залучатися головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень, інші лікарі-спеціалісти закладів охорони здоров`я (установ), спеціалісти інших (не медичних) спеціальностей, начальник медичної служби та/або представник командування (керівництва) військової частини, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається.

На підставі затвердженого переліку начальник (керівник) закладу охорони здоров`я (установи) своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.

Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, який пройшов тематичне удосконалення (підготовку) з питань військово-лікарської експертизи або має досвід виконання обов`язків у складі військово-лікарських комісій не менше одного року.

Наказом КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради від 03.11.2023 №479/1 «Про створення ВЛК та організацію проведення медичних оглядів» було створено позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію для проведення медичних оглядів мультидисциплінарною командою, що створюється при РТЦК та АДРЕСА_3 . Одним із членів цієї комісії є ОСОБА_1 .

Згідно з приміткою вищезазначеної статті КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Крім того, підпунктом "ґ" п.2 ч.1 ст.3 Закону визначено, що особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є голови та члени медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 № 449/21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за № 987/36609) затверджено форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей Порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - декларація) (далі - Закон).

Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.

Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:

1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення періоду декларування, до 01 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію за рік, у якому відбулось поновлення. Якщо така особа поновлена на роботі до завершення періоду декларування, щорічна декларація подається за минулий рік. Щорічна декларація за час вимушеного прогулу не подається.

Якщо особа, яка припинила здійснення діяльності, до завершення визначеного Законом строку подання щорічної декларації знов починає здійснення діяльності, вона подає щорічну декларацію як особа, яка продовжує здійснювати діяльність. Щорічна декларація (після звільнення) у такому випадку не подається;

2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Декларація при звільненні не подається у таких випадках:

особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді;

особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Втрата статусу суб`єкта декларування у зв`язку із внесенням змін до закону

3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Декларація кандидата на посаду подається до призначення або обрання особи на відповідну посаду, якщо інше не передбачено законом.

Якщо особа подала щорічну декларацію за минулий рік, декларація кандидата на посаду за цей період не подається.

3. Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.

4. Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.

Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.

5. Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

6. Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

7. Суб`єкт декларування має право за класною ініціативою подати виправлену декларацію, але не більше трьох разів упродовж семи днів після дня подання первинної декларації, шляхом створення та подання виправленої декларації до Реєстру.

Підпунктами 1-2 п. 2 розділу II «Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08 листопада 2023 року (далі - Порядок), передбачено що щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Указом Президента України від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.

У зв`язку з чим НАЗК відповідно до роз`яснень від 07.03.2022 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)», які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03.03.2022 М 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та штих документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ який набрав чинності 12.10.2023 року, відновлено обов`язок декларування.

У відповідності до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, є: особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону); голови та члени лікарсько-консультативних (ЛКК) і медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських (ВЛК) і лікарсько-льотних комісій (ЛЛК), які при цьому не є особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

Декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови / члена / секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

Також роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом № 3384-ІХ вже перебували у складі відповідних комісій і звільнилсь (п.п. «г» п. 1, п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону), слід подати декларацію за типом «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності, тобто до 29.04.2024.

На виконання вище зазначених вимог у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за типом «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, - з 01.01.2024 по 29.03.2024 не пізніше 29.04.2024.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https//public.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію за типом «при звільненні» за період з 01.01.2024 по 29.03.2024, лише 26.09.2024 о 10:30 годині, тобто поза межами строку встановленого законом для подачі декларації.

Перевіркою не встановлено поважних причин несвоєчасного подання декларації.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», подавала декларації, в тому числі щорічні, з 2020 року по теперішній час (загалом було подано до реєстру 6 електронних декларацій) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, тобто даними фактами підтверджено обізнаність ОСОБА_1 з порядком роботи реєстру та її вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.

Також судом встановлено, що електронний цифровий підпис ОСОБА_1 отримала 15.08.2024 та 16.09.2024, через Акредитований центр сертифікації ключів «ПриватБанк», строк дії якого закінчується 15.08.2025 та 16.09.2025 відповідно.

Однак, маючи дійсний підпис, будучи попередженою про необхідність подання декларацій, в тому числі за типом «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, - з 01.01.2024 по 29.03.2024, вона не вжила заходів для своєчасного подання декларації.

Відповідно постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 року у справі № 800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Положеннями, викладеними Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17, визначено, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації.

Отже, з моменту припинення ОСОБА_1 своєї діяльності на посаді лікаря терапевта КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради та члена військово-лікарської комісії для проведення медичних оглядів мультидисциплінарною командою, що створена при РТЦК та СП Амур-Нижньодніпровського району, а саме з 29.03.2024 року до кінцевого терміну подачі Горобцовою ( ОСОБА_6 ) декларацій за типом «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями - до 29.04.2024, законодавцем надано достатньо часу для збору всіх необхідних даних та подачі декларації в установлений законом термін.

На підставі викладеного, зазначені ОСОБА_1 підстави поважності порушення строку подачі декларації за типом «при звільненні», суд не відносить до поважних причин подачі електронні декларації з порушенням визначених законодавством строків, оскільки у відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 1317 від 10.10.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляла. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- копією витягу з наказу по КЗ «МКЛ № 6» ДМР № 121-К від 04.05.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 була прийнята на 0,25 ставки лікаря-терапевта педіатричного консультативного відділення поліклініки з 04.05.2020 з окладом згідно штатного розпису. З функціональними обов`язками ознайомлена;

- копією витягу з наказу по КЗ «МКЛ № 6» ДМР № 233-К від 01.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 , яка займала посаду лікаря-терапевта педіатричного консультативного відділення поліклініки, була переведена на 0,25 ставки лікаря-терапевта консультативно-діагностичного відділення № 2 поліклініки з 01.10.2021 з окладом згідно штатного розпису. З функціональними обов`язками ознайомлена;

- копією витягу з наказу по КЗ «МКЛ № 6» ДМР № 65-к/9 від 29.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_6 звільнено 29.03.2024 із займаної посади лікаря-терапевта консультативно-діагностичного відділення № 2 поліклініки, за зовнішнім сумісництвом, за власним бажанням, на підставі ст. 38 КУпП України;

- копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 1 від 03.10.2024, згідно якого 23.06.2024 було зареєстровано шлюб, в результаті чого ОСОБА_6 змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »;

- копією посадової інструкції лікаря-терапевта консультативно-діагностичного відділення № 2 КНП «Міська клінічна лікарня № 6», яка затверджена генеральним директором КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ОСОБА_9 01.08.2023, згідно якої: «… лікар терапевт повинен знати Закону України «Про запобігання корупції» …». З вказаною інструкцією ОСОБА_1 ознайомлена під підпис;

- копією листа генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради від 06.08.2024 за № 2123 № 9/1943, надісланого на запит заступника начальника Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України з якого слідує, що лікарня надала копії наказів за 2023, 2024 роки, що стали підставою для створення позаштатних постійно діючих ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , що регламентують їх діяльність, якими визначено склад та вносилися зміни, серед яких і накази за № 164 від 05.05.2023 та за № 479/1 від 03.11.2023, згідно яких було створено ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 та Індустріального районів для проведення медичних оглядів мультидисциплінарною командою за адресою: АДРЕСА_2 . До складу членів позаштатної постійної діючої ВЛК при РТЦК та СП Амур-Нижньодніпровського району включено лікаря-терапевта ОСОБА_1 ;

- рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітана поліції Гімбіцького М. відповідно до якого з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій (далі - ЄДРД) (гіперпосилання на веб-ресурс https://public.nazk.gov.ua) вбачається, що декларація за типом «щорічна» за 2023 рік суб`єкта декларування ОСОБА_1 опублікована в публічній частині ЄДРД 17.09.2024 з зазначенням посади - «лікар». Отримано відомості з публічної частини офіційного веб-сайту АЦСК Приватбанк (гіперпосилання на веб-ресурс ІНФОРМАЦІЯ_5 ) про те, що суб`єкт декларування ОСОБА_1 отримала електронний ключ (ЕЦП) для здійснення доступу до особистого кабінету Єдиного державного реєстру декларацій 16.09.2024;

- копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» на ім`я ОСОБА_1 , роздрукованої з Єдиного Державного Реєстру Декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з офіційного сайту НАЗ України, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 подала до реєстру електронну декларацію за типом «при звільненні» 26.09.2024, тобто несвоєчасно.

Отже, ОСОБА_1 , будучи членом постійно діючої позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді лікаря-терапевта КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради», будучи відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, за типом «при звільненні», а саме: 26.09.2024 о 10:30 годині, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, за типом «при звільненні».

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , щодо поважності пропуску строків для подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування заперіод, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, за типом «при звільненні», оскільки її не було повідомлено відповідальними працівниками КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради про необхідність їй, як лікарю, яка є членом постійно діючої позаштатної ВЛК подати таку декларації,суд розцінює неспроможними, надуманими та не може взяти до уваги, з наступних підстав.

У відповідності до письмових пояснень медичного директора з амбулаторно-поліклінічних питань КНП «МКЛ № 6» ДМР підрозділ № 3 ОСОБА_3 слідує, що нею неодноразово доводилися вимоги Закону України «Про запобігання корупції» на оперативних нарадах. Наголошувалося на необхідності своєчасного подання декларацій членами ВЛК, які створені на базі їхнього підрозділу, а саме: ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 та ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також після загальних нарад дана інформація доводилася головам ВЛК та їх членам вже на їхніх оперативних нарадах в усній формі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні також повідомила, що лікар ОСОБА_1 , яка працювала в КНП «МКЛ № 6» ДМР та була членом при позаштатній постійно діючій ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконувала вказівки та завдання голови ВЛК. 07.03.2024 відбулася нарада, під час якої юрисконсульт роз`яснив порядок заповнення та подання щорічних декларацій членами позаштатних ВЛК. Голови ВЛК, які були присутні на нараді, повинні були довести вказану інформацію до відома членів ВЛК.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_1 ознайомлена із наказом по лікарні про те, що вона є членом позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи членом позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

З досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати щорічну декларацію, що свідчить про наявність непрямого умислу, а тому це є підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, не вбачається.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП не вбачається.

Відповідно до абз. 12 ч. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, період, на який останньою було прострочено подання відповідної декларації, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченому ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко

06.11.2024