Справа № 145/2510/23
Провадження № 33/801/546/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Не погоджуючись із такою постановою суду, 24 травня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року, провадження у справі відносно нього закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП: за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що розгляд справи проведено без його участі, оскільки 01 травня 2024 року він перебував у відрядженні, а його захисник надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи, через зайнятість в іншому судовому засіданні.

Відтак, вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі. Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи слідує таке:

- 26 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 3);

- 09 січня 2024 року адвокат Барвінський О. П., який здійснює захист ОСОБА_1 у Тиврівському районному суді Вінницької області ознайомився з матеріалами справи (а. с. 13);

- розгляд справи неодноразово відкладався, а ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 32, 37), а також останній повідомлявся через SMS- повідомлення (а.с. 12) та у додаток «Viber» (а. с. 23, 36);

- 23 квітня 2024 року ОСОБА_1 та 15 квітня 2024 року адвокат Барвінський О. П. були повідомлені про розгляд справи, призначений на 01 травня 2024 року у Тиврівському районному суду Вінницької області, про що свідчить отримане рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 37) та довідка про доставку SMS-повідомлення (а.с. 35);

- 01 травня 2024 року по справі Тиврівським районним судом Вінницької області ухвалена постанова, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився (а.с. 38);

- копія постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року направлена ОСОБА_1 02 травня 2024 року (а.с. 40);

- як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року, оприлюднена в реєстрі 06 травня 2024 року;

- 24 травня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу (а.с. 46).

Відтак апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, виснує, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про розгляд справи щодо нього, в тому числі і щодо судового засідання 01 травня 2024 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що розгляд справи 01 травня 2024 року проводився без його участі, оскільки на день розгляду справи він перебував у відрядженні, а його захисник надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи, так як був зайнятий в іншому судовому засіданні, є лише його твердженням та не підтверджені відповідними доказами тому не можуть бути поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відтак апеляційний суд враховує, що судове провадження триває ще з 27 грудня 2023 року (а.с. 10), про яке ОСОБА_1 було достеменно відомо, про що свідчать отриманні ним рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 32, 37), а також інші SMS-повідомлення (а.с. 12) та повідомленнями через додаток «Viber» (а.с. 23, 36), крім того, захист його інтересів в суді першої інстанції здійснював адвокат Барвінський О. П., тому приходжу до висновку, що ОСОБА_1 недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами та обов`язками, як особа, зайнята у судовому процесі.

Апеляційний суд акцентує на тому, що оскаржувана постанова була у публічному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень з 06 травня 2024 року.

Відтак звернення ОСОБА_1 із апеляційною скаргою лише 24 травня 2024 року жодним чином не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, так як об`єктивних перешкод вчасно дізнатися про винесення постанови по справі у ОСОБА_1 не було, оскільки йому та його адвокату було достеменно відомо про розгляд справи 01 травня 2024 року (а. с. 37).

Отже ОСОБА_1 не навів жодної об`єктивної непереборної обставини, яка б свідчила про неможливість йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений законом строк.

За таких обставин ОСОБА_1 слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження, а подану апеляційну скаргу відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 за ст. 130 КУпАП, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета