ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/69/24 Справа № 697/770/23 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Власова Б. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А.,за участю захисника Гончарука А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2023 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, -

визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 01.04.2023 о 21 год. 20 хв. в селі Хутір-Хмільна Черкаського району Черкаської області по вул. Шевченка, 21 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу алкотесту «Драгер» 6820, АКА8 0258, результат 1.61 %о, проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Скасувати постанову Канівського міськрайонного суду від 29 грудня 2023 року, про визнання винним ОСОБА_1 у вчинене адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

2. Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно по суті вирішив справу, із помилковим застосуванням норм процесуального і матеріального права, визнавши його підзахисного винним, оскільки цей факт, на думку суду, нібито підтверджено зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням свідків, які в судовому засіданні безпосередньо суду не надавалися, та іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції допустив грубе порушення права на захист його підзахисного щодо дотримання прав та законних інтересів його як особи, що притягувалася до адміністративної відповідальності згідно ст.268 КУпАП.

Вказує, що за аналогією права суд позбавлений можливості самостійно збирати будь-які докази, це прерогатива і обов`язок сторони у справі, суд повинен оцінити всі отримані докази виключно з процесуальної точки зору.

Крім того, сам ОСОБА_1 повністю заперечує свою причетність до керування ним транспортним засобом у зазначений у протоколі час та день, будь-які докази які б підтверджували зворотнє - відсутні.

Вказує, що суд першої інстанції не досліджував наданий стороною захисту СБ-диск яким підтверджується факт складання протоколу саме за частиною 2 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи по суті вийшов за межі своєї компетенції замість повернення цих протоколів на належне процесуальне доопрацювання та дооформлення не звернув уваги на ці грубі порушення невідповідності обставин диспозиціям та кваліфікуючим ознакам інкримінованих правопорушень та самостійно визначив хронологію та послідовність кваліфікації кожного правопорушення з метою відповідності дій диспозиціям інкримінованих правопорушень чим самим фактично намагався самостійно усунув недоліки допущені працівниками поліції при складанні цих протоколів, що протирічить принципам доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 01.04.2023 о 21 год. 20 хв. в селі Хутір-Хмільна Черкаського району Черкаської області по вул. Шевченка, 21 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу алкотесту «Драгер» 6820, АКА8 0258, результат 1.61 %о, проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 391312 від 01.04.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_1 01.04.2023 о 21 год. 20 хв. в селі Хутір-Хмільна Черкаського району Черкаської області по вул. Шевченка, 21 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законодавством порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу алкотесту «Драгер» 6820, АКА8 0258, результат 1.61 %о, проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними роздруківки приладу «Драгер» від 01.04.2023 року, щодо гр. ОСОБА_1 , з результатом 1,61% проміле.(а.с.2-3);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, результат показав 1.61% проміле.(а.с.5-6);

- даними рапорту інспектора взводу №1 РОВО ЧПП в Черкаській області ст.. лейтенанта поліції Р.М. Зануда від 01.04.2023 року, де зазначено, що під час несення служби в селі Хутір-Хмільна Черкаського району Черкаської області по вул. Шевченка, 21, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , в якого не працював лівий задній габарит. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою прилади «Драгер» на місці зупинки та він погодився, результат показав 1,61% проміле. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.7);

- даними відеодиску відносно від 01.04.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.10);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 391312 від 01.04.2023 року, даними роздруківки приладу «Драгер» від 01.04.2023 року, щодо гр. ОСОБА_1 , з результатом 1,61% проміле, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними рапорту інспектора взводу №1 РОВО ЧПП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції Р.М. Зануда від 01.04.2023 року, даними відеодиску відносно від 01.04.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи на (а.с.10) вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та він погодився, результат показав 1,61% проміле. На водія було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. На диску, що наданого поліцейськими до протоколу, міститься відеофайли з яких вбачається, що поліцейським було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння та водій ОСОБА_1 погоджується на проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», результат склав 1,61 % проміле.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.

Доводи апелянта про наявність виправлень в адміністративному протоколі, що є в свою чергу підставою для скасування судового рішення, то суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, так як дані виправлення є наслідком допущеної описки та посвідчені печаткою та підписом посадової особи органу поліції і в даному випадку не є істотним порушенням вимог Закону, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, є необґрунтованим.

Так, з відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснює права ОСОБА_1 , при цьому останній вказує на те, що він добре розуміється на своїх правах та не потребує їх зачитування, що також підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо роз`яснення останньому його прав.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 29.12.2023 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.12.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок