СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8201/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2024 серії ВАВ № 588191, 04 жовтня 2024 року, близько 08 годин 12 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Фора», що за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 16, таємно вчинив крадіжку товару на загальну суму 74, 65 грн, без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 05.11.2024, ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вину визнав повністю. Суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи її заяву.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вчинені особою повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті.

Тобто, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч. 3 ст. 51 КУпАП містить обов`язкову кваліфікуючу ознаку - повторність (дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 51 КУпАП).

Усупереч наведеним приписам закону зміст протоколу про адміністративне правопорушення дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 КУпАП за діяння, яке він вчинив 04.10.2024, хоча адміністративному стягненню за ч. 1 та ч. 2 ст. 51 КУпАП його було піддано лише 17.10.2024 (постанова Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/19763/24). Тобто на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не був особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 51 КУпАП. Інших доказів на підтвердження факту (фактів) притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна матеріали справи не містять. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова ознака складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. КУпАП, - повторність.

Окрім того, формулювання пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення за протоколом про адміністративне правопорушення також не містить вказівки на його повторність (вчинення його особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 51 КУпАП), тобто формулювання пред`явленого обвинувачення за вищевказаним протоколом не відповідає його правовій кваліфікації.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Натомість, описані в надісланому суду протоколі про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 фактично підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення, викладеного в диспозиції ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Проте, відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Таким чином, зазначена норма не передбачає можливості перекваліфікації діяння судом із ч. 3 ст. 51 на ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Окрім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У рішенні від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ вказав, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а також невідповідністю інкримінованого правопорушення (фабула протоколу) правовій кваліфікації (нормі КУпАП) дій ОСОБА_1 , суд вважає вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП не доведеною, а тому із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 33, 51, 221, 247, 276, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Кравченко