ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 681/980/24

Провадження № 33/4820/611/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Давидова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Турчак М.В. на постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює вантажником у ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

За постановою судді, 06 липня 2024 року о 22 год у місті Полонному Шепетівського району Хмельницької області на вулиці Староміській, 90 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд зі згоди водія на встановлення стану сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810», результат освідування (кількісний показник) 1,36 ‰. Подію було зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 212133.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Турчак М.В. просила скасувати постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2024 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Уважала, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.

Зазначала, що суд першої інстанції всебічно не з`ясував всіх обставин події у справі про адміністративне правопорушення.

Посилалась на те, що викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім того, звертала увагу на те, що судом першої інстанції було грубо порушено право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи в розумні строки, адже справу розглянуто без захисника та особи, яка притягається до відповідальності.

Так, факт керування транспортним засобом жодним чином не може підтверджуватися протоколом про адміністративне правопорушення, зазначений факт можливо підтвердити лише відповідним відеозаписом події.

У даному випадку факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відсутній, докази на підтвердження цього факту матеріали справи не містять. Одночасно матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про нібито факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ч.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З матеріалів справи та відеозаписів убачається, що поліцейські взагалі не зупиняли будь-які транспортні засоби, оскільки рух та зупинка будь-яких транспортних засобів відсутні на відеозаписі. Цей факт також додатково підтверджує відсутність факту керування.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться відео з ознаками коригування, оскільки відеозапис починається не з самого початку виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. На це, зокрема, вказує і той факт, що наявний в матеріалах справи відеозапис не містить зафіксованого факту керування будь-якими особами, тим паче ОСОБА_1 .

Окремо, зазначала, що в порушення інструкції відеозйомка велась не безперервно.

Цей факт та докази, які містяться в матеріалах справи, в своїй сукупності не дають підстав уважати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, доведена.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин нез`явлення до суду першої інстанції такої особи не перешкоджає розгляду справи в її відсутності, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення такої особи.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону повністю не виконав.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2024 року захисником ОСОБА_4 було подано до Полонського районного суду Хмельницької області клопотання про відкладення розгляду цієї справи, яка була призначена на 04 вересня 20224 року, оскільки нею в цей же час мав здійснюватися захист в іншій справі в Київському апеляційному суді, докази чого були прикладені до клопотання.

Незважаючи на це клопотання, 04 вересня 2024 року справу було розглянуто з посиланням на дотримання розумних строків розгляду справи.

Однак, такими своїми діями суд першої інстанції грубо порушив гарантоване Конвенцією про захист прав та основоположних свобод 1950 року право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи в розумні строки, адже участь захисника в судовому засіданні дозволила би ОСОБА_1 реалізувати його права та розглянути цю справу відповідно до закону, як того вимагають положення ст.245 КУпАП.

Отже, оскільки захисником ОСОБА_4 було подано клопотання про відкладення розгляду справи, але таке клопотання було залишено без задоволення, і постановлено рішення по справі, то суд першої інстанції порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КУпАП, тобто, допустив грубе порушення норм процесуального права.

Фактично ОСОБА_1 було позбавлено права на участь у розгляді справи відносно нього, оскільки особисто він не мав змоги прибути до місцевого суду та прагнув реалізувати своє право на участь у справі через свого захисника.

Як констатував ЄСПЛ в справі «Бартая проти Грузії», відмова суду перенести засідання за клопотанням адвоката, що брав участь у іншому процесі, та розгляд справи без захисника є порушенням ст.6 (право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Воднораз, право на участь в судовому засіданні, є складовою права на захист.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Оскільки, суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_1 , то винесена ним постанова є незаконною і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які надані особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 476680 від 06 липня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 22 год у місті Полонному на вул. Староміській, 90 керував транспортним засобом марки «SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія на встановлення стану сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810», результат освідування 1,36 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестер «Drager 6810» у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння становив 1,36 ‰. У графі з результатами «згоден» ОСОБА_1 власноручно розписався;

- роздруківкою тесту № 3015 зі спеціального технічного пристрою «Драгер-6810», відповідно до якої ОСОБА_1 о 22 год 37 хв 06 липня 2024 року отримав результат освідування на стан алкогольного сп`яніння 1,36 ‰;

- відеозаписом з нагрудної камери №С212133 поліцейського, на якому відображено, як ОСОБА_1 надав документи на вимогу працівника поліції після пояснення причини зупинки отримання повідомлення про ненадання переваги в дорожньому русі. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки у зв`язку з підозрою на такий стан, ОСОБА_1 погодився, результат освідування становив 1,36 ‰ (відео 22 год 32 хв). На запитання працівника поліції, чи згідний він із результатами освідування, останній відповів, що так (відео 22 год 36 хв). Надалі працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі, якщо він не довіряє приладу чи не згідний із кількісним показником виявленого стану сп`яніння, він може пройти огляд у медичному закладі. Проте, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 повторно підтвердив, що з результатами освідування він погоджується, їхати до медичного закладу не вбачає потреби (відео 22 год 36 хв). Надалі ОСОБА_1 просив дозволу, щоб автомобіль, яким він керував, не поміщали на штрафний майданчик, а забрав його знайомий. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено його процесуальні права (відео 22 год 37 хв), на що останній пояснив, що права йому зрозумілі.

За даними довідки, виданої відділом поліцейської діяльності № 3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до бази даних «НАІС АРМОР», за ОСОБА_1 рахується посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 07 серпня 2021 року, ТСЦ 6845.

Відповідно до даних довідки, виданої відділом поліцейської діяльності № 3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до бази даних «НАІС АРМОР», ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався.

Апеляційний суд надав належну правову оцінку усім доказам і приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши вказані докази, слід зазначити, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.

З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

У ході розгляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного згаданою Інструкцією, огляд на стан сп`яніння особи проводився з дотриманням норм, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Указані вимоги закону були дотримані та виконані.

Відповідно до долучених матеріалів, що надійшли на адресу Хмельницького апеляційного суду 24 жовтня 2024 року з ВПД № 3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, а саме відомостей відеозапису, наданого водієм іншого транспортного засобу ОСОБА_5 , підтверджено факт керування ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 22 год у місті Полонному на вулиці Староміській, 90 Шепетівського району Хмельницької області транспортним засобом марки «SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T», номерний знак НОМЕР_2 , який при цьому створив аварійну ситуацію для водія ОСОБА_5 , не зупинився; подальше переслідування його ОСОБА_5 аж до повної зупинки та виклику працівників поліції.

Належним чином також зафіксований огляд зі згоди водія ОСОБА_1 на встановлення стану сп`яніння, який проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810», результат якого 1,36 ‰.

Указане узгоджується із показаннями допитаного судом апеляційної інстанції працівника поліції ОСОБА_6 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і прибув на місце події за повідомленням водія ОСОБА_5 .

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.3 розділу І згаданої Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу ІІ Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного відповідною Інструкцією, згідно якої огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Порушень вказаних вимог законодавства, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не виявлено.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували вину ОСОБА_1 , не встановлено.

Працівниками поліції були дотримані вимоги ст.266 КУпАП.

У частині клопотання сторони захисту про залучення прокурора до участі в справі про адміністративне правопорушення слід зазначити таке.

У судовому засіданні апеляційного суду був допитаний працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Нез`явлення прокурора в судове засідання не підтверджує факт неупередженості суду.

У справі ніщо в клопотаннях заявника або в матеріалах справи не вказує на те, що відсутність прокурора на засіданні в апеляційному суді могла б викликати обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості суду або іншим чином вплинути на справедливість провадження.

Зокрема, немає жодних ознак того, що апеляційний суд сам, за відсутності сторони обвинувачення, вжив заходів, які можна було б витлумачити як прийняття на себе ролі сторони обвинувачення, таких як, наприклад, зміна сукупності доказів на шкоду заявнику, введення нових обвинувальних доказів за власною ініціативою або вилучення певних доказів, поданих стороною обвинувачення.

Апеляційний суд зазначає, що фізична відсутність прокурора під час слухання справи в апеляційному суді не вплинула на можливість органів прокуратури відповідно до національного законодавства втрутитися, якщо вони вважали це за необхідне, та подати письмові клопотання.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Відповідно до частини восьмої ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Адміністративне стягнення судом апеляційної інстанції накладається відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при судовому розгляді справи судом першої інстанції, що є підставою для скасування оскарженої постанови і прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Турчак М.В. задовольнити частково.

Постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн (отримувач ГУК у Хмельницькій області 21081300, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп (отримувач ГУК у м. Києві 22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: стягнення судового збору на користь держави).

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, що становитиме 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.