КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 939/12/24
№ апеляційного провадження: 33/824/4153/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року під головуванням судді Міланіч А.М., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року о 21 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 , на 56 км автодороги М-07, повторно протягом року, керував транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 26 липня 2024 року ОСОБА_1 , подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року скасувати.

В обґрунтування вимог зазначав, що дослідження доказів судом першої інстанції проведено не повно, не має ніякого посилання на постанову Рокитніського райсуду Рівненської області від 05 червня 2024 року про закриття адміністративного провадження, не взяв до уваги, що наданий поліцейськими протокол ААД №510409 від 21 грудня 2023 року є не зрозумілим і не читабельним.

Вказує, що розгляд справ за даними адміністративними правопорушеннями не належить до повноважень суду, які визначені ст. 221 КУпАП.

Посилається на те, що в ході обрання міри покарання судом застосовано максимальну санкцію, передбачену ч. 5 ст. 126 КУпАП, не враховано всі пом`якшуючі обставини.

Вважає, що суд першої інстанції в ході судового розгляду не з`ясував всі об`єктивні обставини, які мають значення для справи.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження, ОСОБА_1 , зазначає, що копія оскаржуваної постанови була вручена йому лише 18 липня 2024 року у відділенні зв`язку Укрпошти, що підтверджується копією конверту, який міститься в матеріалах справи (а.с. 59 на звороті). У зв`язку з чим просить поновити строк апеляційного оскарження.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Проте апеляційний суд не вбачає підстав щодо задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів, справу вперше було призначено до розгляду на 12 год. 30 хв. 02 вересня 2024 року й під час розгляду якої ОСОБА_1 приймав участь, надавав пояснення, проте в судовому засіданні оголошено перерву на 13 год. 30 хв. 10 жовтня 2024 року.

У наступне судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення дати слухання скарги з посиланням на стан здоров`я, а саме травму ноги, долучивши довідку КНП «Рокитнянського центу первинної медико-санітарної допомоги «Рокитнянської селищної ради» від 19 вересня 2024 року.

Між тим апеляційний суд відхиляє подане клопотання й вважає за можливе розглядати справу. При цьому, виходить з того, що скаржник приймав участь у розгляді справи, а долучена до клопотання довідка не підтверджує факт поважності причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання.

Відповідно до змісту довідки медичного закладу, під час обстеження сімейним лікарем 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 скаржився на м`язовий біль стопи/пальця ноги, у зв`язку з чим його направлено на консультацію до іншого спеціаліста - травматолога (а.с.70).

Проте, станом на 10 жовтня 2024 року докази перебування скаржника у стані непрацездатності, про що свідчив би лікарняний листок, до справи не долучено.

Окрім цього, ОСОБА_1 не позбавлений був можливості скористатися послугами захисника, а також клопотати про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Відповідно п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до долученої до справи постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 13 серпня 2023 року близько 21 год. 45 хв по вул. Шухевича у м. Києві адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с.9-13).

Окрім цього, згідно постанови серії ЕАС № 7375802 від 22 липня 2023 року, винесеної патрульним 1 батальйону 4 роти управління поліції м. Києва лейтенантом поліції Масловою Т.М., ОСОБА_1 22 липня 2023 року о 0 год 10 хв по шосе Гостомильське,1 у м. Києві керував транспортним засобом у відсутність права керування відповідної категорії, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та підданий стягненню у вигляді штрафу (а.с.2).

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 510409 від 21 грудня 2023 року, довідкою Управління патрульної поліції в Київській області, постановою Серії ЕАС № 7375802 від 22 липня 2023 року, а також постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023року та розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 510409 21 грудня 2023 року о 21 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , на 56 км автодороги М-07 керував транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався та в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" поставив лише підпис.

Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи за викликом суду у Бородянському районному суді Київської області.

Крім того, в протоколі вказано, що у водія ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 без застережень.

Таким чином, протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Доводи апеляційної скарги щодо незрозумілості та нечитабельності протоколу є безпідставними, оскільки отримавши його копію не вказав на виявлені ним недоліки відразу.

Крім того з матеріалів справи також вбачається, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме: Серії ЕАС № 7375802 від 22 липня 2023 року.

Установлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 13 серпня 2023 року близько 21 год 45 хв по вул. Шухевича у м. Києві адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Докази скасування зазначеного судового рішення у справі відсутні.

Відповідно до змісту долученої до справи постанови, винесеної органом поліції, ОСОБА_1 27 липня 2023 року о 10:10 год в м. Київ, Гостомельське шосе, 1/1 керував транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Матеріали даної справи не містять відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови.

Отже, суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху, яке вчинене повторно протягом року, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягнення за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП).

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, був притягнутий постановою Серії ЕАС № 7375802 від 22 липня 2023 року.

Таким чином, станом на 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 був особою, яка керувала транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія, а також особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП 22 липня 2023 року, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи рішення у справі, слід також звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінці.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 15 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар