ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою начальника Чернівецької митниці Юрія Герасимова на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відносно громадянина Болгарії ОСОБА_1 - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.

Вилучений згідно протоколу про ПМП №0602/40800/24 від 04.06.2024 року товар, а саме касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1» у шкіряному футлярі в комплекті з касетами в кількості 10 штук та шнур синхроконтакту (фотоспалах) - 1 штука, - повернуто громадянину Болгарії ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Вилучені згідно протоколу про ПМП №0602/40800/24 від 04.06.2024 року грошові кошти у сумі 5100 гривень для забезпечення стягнення штрафу, - повернуто громадянину Болгарії ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

У своїй апеляційній скарзі, Чернівецька митниця не погоджується із вищезазначеною постановою та оскаржує її в повному обсязі.

Зазначає, що при візуальному огляді гр. Болгарії ОСОБА_1 заявив про наявність особистих речей, проте під час здійснення митного контролю, а саме: огляду пред`явлених речей громадянином Болгарії ОСОБА_1 , виявлено не задекларований, не пред`явлений до митного контролю, без ознак приховування касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1», який знаходився в одній із валіз серед особистих речей.

ЄУНСС №725/6985/24 Головуючий у І інстанції: Піхало Н.В.

Провадження №33/822/595/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.3 ст. 471 МК України

Вказаний касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1» підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року які можуть бути вивезені за межі митної території України на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей.

Гр. Болгарії ОСОБА_1 митний контроль пройшов та касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1», своєю власністю не визнав та повідомив, що вказаний фотоапарат придбав на ОLХ на прохання свого знайомого з Болгарії.

Жодних дозвільних документів на право переміщення через державний кордон України вищевказаного предмета у нього не має.

Таким чином гр. Болгарії ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо вивезення за межі митної території України.

За таких обставин, просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову, якою притягнути громадянина Болгарії ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 471 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної статті.

Особі, щодо якої ставиться питання адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 за порушення митних правил та апелянту було направлено повідомлення про місце та час розгляду справи, однак в судове засідання представник митниці не з`явився. Неявка учасника в судове засідання не є перешкодою для слухання справи, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП.

Встановивши суть постанови та вимоги апеляційної скарги митниці, пояснення особи, щодо якої запроваджено матеріали про порушення митних правил ОСОБА_1 , який просив залишити без задоволення апеляційні вимоги митниці, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог районним судом дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При перевірці постанови суду І-ї інстанції вбачається, що суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України і висновок про недоведеність його провини у вчиненні вказаного порушення митних правил,

відповідає сукупності обставин викладених у постанові та дослідженим в суді доказам, яким суд дав належну оцінку.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною 1 ст. 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

Так, з протоколу про порушення митних правил №0602/40800/24 від 04 червня 2024 року вбачається, що 04.06.2024 року o 11 год. 10 хв. в зону митного контролю на територію п/п «Порубне-Сірет», Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «ВОЛЬВО» д.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. Болгарії ОСОБА_1 , який прямував з України до Болгарії в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України.

При візуальному огляді гр. Болгарії ОСОБА_1 заявив про наявність особистих речей.

Під час здійснення митного контролю, а саме огляду пред`явлених речей громадянином Болгарії ОСОБА_1 було виявлено не задекларований, не пред`явлений до митного контролю, без ознак приховування касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1», який знаходився в одній із валіз, серед особистих речей.

Вказаний касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1» згідно інформації, яка міститься на інформаційному веб - порталі «Вікіпедія» виготовлявся на ленінградському заводі «ГОМЗ» в період з 1930-1940 років. Отже, він підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року та може бути вивезений за межі митної території України на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей.

Гр. Болгарії ОСОБА_1 митний контроль пройшов та касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1» своєю власністю не визнав та повідомив, що вказаний фотоапарат придбав на OLX на прохання свого знайомого з Болгарії. Жодних дозвільних документів на право переміщення через державний кордон України вищевказаного предмета у нього не має.

Таким чином, гр. Болгарії ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством обмеження, щодо вивезення за межі митної території України. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 471 МК України.

Проте, ч.3 ст. 471 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та які переміщуються громадянами.

Відповідно до примітки вказаної статті, недекларуванням вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Тобто, для притягнення особи до відповідальності за цією статтею повинно бути доведено доказами, що товар, який особа переміщувала через митний кордон, підпадає під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення (у даному випадку) та такий товар особа не задекларувала.

Попри це, диспозиція даної норми закону є бланкетною, а отже в протоколі повинно бути зазначено норму закону, якою встановлено заборону чи обмеження для переміщення вказаного товару.

Однак, як встановлено судом першої інстанції, з позицією якого погоджується і апеляційний суд, протокол про порушення митних правил не містить даних про те, яку саме норму вищевказаного Закону було порушено гр. Болгарії ОСОБА_1 , що позбавляє суди можливості перевірити, чи дійсно фотоапарат «ФОТОКОР 1» підпадає під обмеження щодо вивезення з митної території України.

Окрім того, культурними цінностями є об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, згідно Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей».

Відповідно, належність предметів до культурних цінностей визначається за результатами державної експертизи культурних цінностей. Якщо за результатами такої експертизи визначено, що предмети є культурними цінностями, необхідним є отримання свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України (ст.11-13 Закону).

Такі вимоги кореспондуються із положеннями ч.2 ст. 373 МК України та ч.2 Постанови КМУ №448 від 21.05.2012 року «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження», якими передбачено, що вивезення за межі митної території України культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі, якщо сумарна фактурна вартість культурних цінностей не перевищує 10000 Євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.

Разом з тим, висновком державної експертизи №07 від 28 червня 2024 року встановлено, що фотоапарат «ФОТОКОР 1» є зразком предметів техніки побутового призначення масового та фабричного виробництва початку ХХ ст., не є унікальним та рідкісним, не має історичної та культурної цінності, має колекційну цінність.

Так, експертом зазначено, що фотоапарат «ФОТОКОР 1» підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», однак висновок експерта не містить обґрунтування, на підставі яких ознак даний фотоапарат підпадає під дію зазначеного Закону.

Отже, зазначена експертиза не містять висновку про те, що наданий на дослідження фотоапарат є культурною цінністю, тобто має художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягає збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Поняття «колекційна цінність», як критерій оцінки об`єкту дослідження, не передбачений ст. 1 вказаного Закону.

Окрім цього, 04.06.2024 року вказаний касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1» був зданий на склад митниці (а.с.4) та перебував там постійно з 04.06.2024 року по 03.07.2024 року згідно довідки про витрати митного органу у справі про порушення митних правил № 0602/40800/2024 (а.с.19), що також ставить під сумнів проведену, без предмета дослідження, експертизу № 07 від 28.06.2024 року (а.с.13-15).

Більше того, протокол про порушення митних правил №0602/40800/24 був складений 04 червня 2024 року, тобто до факту встановлення, що касетний фотоапарат «ФОТОКОР 1» відноситься чи не відноситься до історичної чи культурної спадщини, та чи підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», так як, висновок державної експертизи №07 здійснено лише 28 червня 2024 року, а отже представники митниці при складання протоколу про порушення митних правил діяли на випередження, не дочекавшись результатів призначеної ними ж державної експертизи, відповідно до наявної в матеріалах адміністративного провадження постанови про призначення державної експертизи в справі про порушення митних правил №0602/40800/24 від 04.06.2024 (а.с.12).

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зокрема протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Інші докази, які би поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України, відсутні, а відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на користь особи.

Таким чином, твердження начальника Чернівецької митниці Юрія Герасимова

про те, що суд неправомірно закрив провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 471 МК України є безпідставними, а отже апеляційну скаргу митниці слід залишити без задоволення.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді, не встановлено істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог Чернівецької митниці, апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 471, 486, 489, 530 МК України та ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Чернівецької митниці Юрія Герасимова - залишити без задоволення, а Постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2024 року відносно громадянина Болгарії ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська