ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Михайлюка М.І., захисника Мізюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Мізюка В.В. на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Мізюк В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного вивчення обставин справи.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог, зазначає, що поліцейські не здійснювали зупинку транспортного засобу у відповідності до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» та у протоколі відсутні відомості про підстави зупинки.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, оскільки фабула правопорушення не відповідає диспозиції ст.130 КУпАП, не вказано суть правопорушення.

Також посилається на те, що акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейськими не складався, при цьому наявне не реалізоване направлення щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що ОСОБА_1 бажав пройти саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки.

Вказує, що відеозапис, долучений працівниками поліції до матеріалів справи, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки на ньому не зафіксовано вчинення ОСОБА_1 порушення ч.5 ст.121 КУпАП та здійснення ним керування транспортним засобом.

_______________________________________________________________________________________

ЄУНСС 720/1264/24 Головуючий у І інстанції Павлінчук С.С.

Провадження №33/822/643/24 Доповідач Марчак В.Я.

Зазначає, що газоаналізатор «Drager Alkotest 6810» не містить ознак відповідності та державної реєстрації, оскільки строк дії свідоцтва цього приладу вичерпаний.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, 19.05.2024 року о 18 год. 23 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Вольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н-10 по вул.Головна в с.Магала Чернівецького району Чернівецької області в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений. Захисник підтримав апеляційну скаргу та не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цієї заборони тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вірно встановлена судом першої інстанції та підтверджується наявними у справі доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №176791 від 19 травня 2024 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 18 год. 23 хв. на АД Н-10 по вул. Головна в с. Магала керував транспортним засобом марки «Вольксваген Транспортер» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер №0043. Результат позитивний 1.30 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП ( а.с.1).

З протоколом ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив своїм підписом у відповідній графі, зауважень не надавав.

Всупереч доводам апелянта, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала поліцейським СРПП ВП №6 ( м. Новоселиця) старшим сержантом поліції Андрицьким Ж.В.), чітко викладено суть правопорушення, час і місце його вчинення,

а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Твердження апелянта про те, що фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ст. 130 КУпАП, не вказано суть правопорушення, є надуманим та безпідставним.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіркою протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що фабула правопорушення, зазначена у ньому у повній мірі відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З роздруківки Drager Alkotest 6810, прилад №ARЕМ-0043 вбачається, що результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 1,30 ‰. (а.с.6).

Крім того, факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом, долученим працівниками поліції до матеріалів справи.

З даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР та не заперечував факту керування транспортним засобом.

В ході спілкування та перевірки документів водія , поліцейськими у ОСОБА_1 були виявлені та озвучені йому ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова) та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Результат огляду позитивний 1,30 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився та відмовився їхати в медичний заклад для проведення повторного огляду.

Всупереч доводам захисту, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки він є повним на ньому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення ознак алкогольного сп`яніння, процедуру огляду на стан алкогольного сп`янінні на місці зупинки, повний хід спілкування поліцейських з водієм.

Отже, на відеозаписі об`єктивно містяться обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відсутність двох свідків при проведенні огляду, на що посилається захист, не може стати підставою для закриття провадження у справі, оскільки огляд проводився із застосуванням відеофіксації з нагрудних камер поліцейських, у відповідності до вимог ст.266 КУпАП.

Також, у своїй апеляційній скарзі захисник посилається на те, що даний відеозапис, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки на ньому не відображено вчинення ОСОБА_1 порушення ч.5 ст.121 КУпАП та здійснення ним керування транспортним засобом.

Вказані доводи спростовуються відеозаписом, з якого вбачається роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 причини зупинки порушення ч.5 ст. 121 КУпАП.

Також в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД №454391 від 19.05.2024 року за вчинене правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, якою підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та правомірність його зупинки. Відомості щодо скасування постанови в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані (а.с.3).

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що предметом розгляду у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тому відсутність на відеозаписі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи захисту, що ОСОБА_1 бажав пройти саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки, спростовуються відеозаписом на якому чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, проведеному на місці зупинки та відмовився їхати в медичний заклад.

Таким чином, безпідставними є посилання апелянта вимоги Розділу 3 Інструкції №1452/735, які регулюють порядок проведення огляду в закладі охорони здоров`я лікарем-наркологом.

Відсутність в матеріалах справи акта огляду, на що посилається захист, в даному випадку суттєво не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки вона підтверджується сукупність інших доказів, наявних у справі.

Більш того, ознаки алкогольного сп`яніння були озвучені ОСОБА_1 , що зафіксовано на відеозаписі, а результат огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначений на роздруківці приладу Драгер, з яким останній погодився.

Твердження апелянта щодо неправильного застосування спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810 та недостовірності його результатів апеляційний суд вважає безпідставними.

Зазначений прилад зареєстрований в Україні відповідно до Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, що затверджений постановою КМУ від 09.11.2004 № 1497 (свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, строк дії до 10.02.2015).

Відповідно до висновку ДП "Український медичний центр сертифікації", від 18.01.2018 за № 45, використання медичних виробів "Газоаналізатори Drager Alcotest 6810" виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Germany), які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів один рік.

Згідно роздруківки, яка міститься в матеріалах справи, Alcotest Drager №6810, номер приладу ARЕM-0043, останнє калібрування проводилось 29 січня 2024 року, що свідчить про придатність приладу на момент проходження огляду, а тому немає підстав піддавати сумніву вірність результатів вимірювання.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт обґрунтовує свої вимоги з посиланням на практику суду з адміністративного судочинства, а саме постанови КАС ВС, проте, що положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення, які регулюються КУпАП.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що наявні у справі докази є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захист посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими та районним судом, однак вони не є істотними та не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 а ПДР.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

04.11.2024 року

(дата засвідчення копії)