ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/6833/24 Провадження 3/522/3943/24

04 листопада 2024 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., за участю секретаря судового засідання Коноваленко В.О., захисника Тонкошкур І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом серії ААД №808553 від 14.04.2024 року у відношенні ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 13.04.2024 року о 23:22 годині, у м. Одесі, вул. Балківська, біля будинку 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавство порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортного засобу був відсторонений.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_1 провину свою в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та просив закрити адміністративне провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення та надав пояснення, що він не керував транспортним засобом. В той день він посварився з дружиною і дозволив собі випити алкоголь, сидів в машині і вирішив залишитись ночувати в ній. Потім під`їхали працівники поліції почали складати протокол відносно нього.

Захисник Тонкошкуром І.В. заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції захисник пояснив, що в наявних матеріалів адміністративної справи не встановлено факту керування транспортного засобу з боку ОСОБА_1 або будь-яких доказів підтверджуючих даний факт.

Заслухавши пояснення притягуваного, захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що також підтримано захисником адвокатом Тонкошкуром І.В. у судовому засіданні, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема:

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №808553 від 14.04.2024 року, з якого вбачається, що 13.04.2024 року о 23:22 годині, у м. Одесі, вул. Балківська, біля будинку 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавство порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2024 року;

Відеозаписом до протоколу серії ААД №808553 від 14.04.2024 року за участю гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переглянутий в судовому засіданні з якого встановлено, що 13.04.2024 о 23:19 год., екіпаж патрульної поліції перебуваючи на місці дорожньо-транспортної пригоди, помічають автомобіль, який рухався підозріло, в подальшому під час перегляду буде встановлено, що це автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , починають його переслідування з застосування спеціального звукового сигналу. Виїжджаючи з вул. Матроська Слободка на вул. Балківську помічають, зупинений автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 . Після того, працівники поліції, зупинившись позаду вказаного автомобіля, підійшли до автомобіля зі сторони водія. Відкривши водійські двері, за кермом автомобіля перебував чоловік, який як встановлено пізніше, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вимогу працівників поліції надати посвідчення водія водій почав сперечатись та заперечувати, що він взагалі знаходиться за кермом та керує транспортним засобом. Виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан вживання алкогольних напоїв за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, після чого ОСОБА_1 заперечив факт керування ним транспортним засобом та повідомивши про те, що транспортним засобом не керував. Після чого, ОСОБА_1 заперечував факт керування ним автомобілем та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, мотивуючи це тим, що не зобов`язаний проходити такий огляд, на що працівниками поліції роз`яснено, що у випадку відмови від проходження огляду, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки водій, який керує транспортним засобом зобов`язаний пройти тест на стан вживання алкогольних напоїв. Незважаючи на свої заперечення щодо відсутності факту керування вказаним транспортним засобом, на відеозапису є фрагмент, відповідно до якого особа, жіночої статті зверталась до ОСОБА_1 просила перестати сперечатись з працівниками поліції, оскільки вони зафіксували і мають доказ руху транспортного засобом заднім ходом під керування ОСОБА_1 , на що ОСОБА_1 повідомляє, що він не заперечує цих обставин, але вимагає, щоб йому продемонстрували цей фрагмент (диск № 1, відеофайл «00 ААД 808553 ОСОБА_1 ст. 130», дата запису: 13.04.2024, час запису: з 23:28:15 по 23:28:30). При перегляді інших відеофайлів вбачається також фіксація складання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, від ознайомлення зі змістом складених матеріалів, надання будь-яких пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Стаття 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, а також вивчивши надані документи, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зібраними по справі доказами доведено його вину у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вищезазначені докази підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також доводи ОСОБА_1 , які зазначені в судовому засіданні, що він лише знаходився в автомобілі і не керував ним, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, та спрямовані на уникнення відповідальності.

Наявний у матеріалах справи відеозапис, який описаний вище є повним та вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІІІ, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показанням технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, складений уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол та зафіксовано також відмову ОСОБА_1 від його підписання та надання пояснень.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за яких дана справа підлягала б закриттю, в судовому засіданні встановлено не було.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги характер правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, вік, після досягнення якого настає адміністративна відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом(суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Правові засади щодо судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України «Про судовий збір», згідно вимог якого у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 (провадження №11-128заі20), пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

З огляду на це, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 279, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративних правопорушення і застосувати до нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 / однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Приморського

районного суду м. Одеса Кічмаренко С.М.