Номер провадження: 33/813/2148/24
Номер справи місцевого суду: 521/3981/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргупредставника Одеської митниці Держмитслужби України Бєлошицької Л. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2024 щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Молдова, м. Комрат, громадянина Молдови, проживаючого: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Молдови НОМЕР_1 , дата видачі 06.02.2019 року,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

встановив:

Оскарженою постановою місцевого суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та нього накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу безпосереднього предмету правопорушення, а саме: автомобілю «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL).

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил 2144/50000/23 від 25.12.2024 в ОСОБА_2 легковий автомобіль марки засіб «SKODA OCTAVIA», держ.номер НОМЕР_4 , країна реєстрації Молдова (MD), VIN: НОМЕР_5 , тип двигуна бензин, у кузові жовтого кольору, ключ запалювання «SKODA» 1 шт., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_6 » «MD» - повернуто CROITOR DMITRI.

Стягнуто з гр. ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно з оскарженою постановою, 25.12.2023 року о 11 год. 25 хв. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «ТАБАКИ-МИРНЕ» відділу митного оформлення №2 митного поста «ІЗМАЇЛ» Одеської митниці, в напрямку в`їзд в Україну прибув транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», держ.номер НОМЕР_4 , країна реєстрації Молдова (MD), під керуванням та яка належить громадянину Молдови ОСОБА_2 , паспорт громадянина Молдови НОМЕР_1 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», громадянин Молдови ОСОБА_2 , 04.03.2018 о 07:36 ввіз на митну територію України автомобіль марки «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL), через пункт пропуску UA305100, Закарпатської митниці, в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 25.12.2023 відсутня.

В митницю з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL), громадянин Молдови ОСОБА_2 не звертався.

Таким чином, громадянин громадянин Молдови ОСОБА_2 перевищив встановлений статтею 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу більше ніж на тридцять діб

Не погоджуючись з постановою, представник Одеської митниці подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статті у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці зазначає, що громадянин ОСОБА_3 не є резидентом України, встановити місце перебування транспортного засобу «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_7 , країна реєстрації Польща (PL), як і встановити його фізичний стан, на даний час неможливо та на виконання ч.3 ст.511 МК України у ОСОБА_2 був тимчасово вилучений транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», держ.номер НОМЕР_4 , країна реєстрації Молдова (MD), VIN: НОМЕР_5 . Вказаний транспортний засіб в подальшому відповідно до вимог ст.541 МК України у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 нього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, може бути стягнутий державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку на підставі ст.48, 77 Закону України «Про виконавче провадження», а тому на переконання митного органу з метою дотримання інтересів держави та реалізації виховної функції, застосування у даному випадку санкції у вигляді штрафу з подальшим зверненням стягнення на предмет, який тимчасово вилучено, а саме транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , країна реєстрації Молдова (MD), значно спростить виконання постанови суду та матиме практичний результат.

Крім того, представник митниці просила поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копія постанови суду першої інстанції на адресу митниці не направлялась та була отримана лише 25.06.2024 під час звернення до Одеської митниці із заявою громадянина Молдови ОСОБА_2 щодо повернення вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2144/50000/23 транспортного засобу.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки останні надіслали до суду клопотання про здійснення за їх відсутності.

За таких обставин суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації прав учасників на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, представник Одеської митниці держмитслужби Бурчо І.Й. була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції під час постановлення оскаржуваного судового рішення.

Строк на подання апеляційної скарги на постанову від 11.06.2024 року сплив 21.06.2024 року, проте апеляційна скарга була надіслана 01.07.2024 року засобами електронного зв`язку. В свою чергу, апеляційний суд бере до уваги доводи представника митниці, що матеріали справи не містять відомостей про надсилання до Одеської митниці копії постанови, в якій містяться мотиви прийнятого судом рішення.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити представнику митниці право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови судді районного суду, судом встановлено таке.

Статтею 487 Митного кодексу України (далі МК) передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В своїй апеляційній скарзі представник митниці не оскаржує фактичні обставини справи та кваліфікацію дій особи, з огляду на що апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджені матеріали справи щодо ОСОБА_2 , суд вірно встановив обставини правопорушення і на законних підставах визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо триваючого характеру вказаного правопорушення.

Так, датою ввезення автомобілю «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL) є 04.03.2018, строк тимчасового ввезення до 1 року та CROITOR DMITRI мав вивезти вказаний транспортний засіб 04.03.2019, а з 05.03.2019 ним вже було порушено строк такого вивезення.

Натомість, на момент порушення перевищення строку тимчасового ввезення на митну територію України вище зазначеного транспортного засобу диспозиція стаття 481 МК України передбачала лише три частини статті, тобто на момент порушення ОСОБА_2 строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, ч.6 ст.481 МК України не існувало.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до листа Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465, триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з тим, що правопорушення передбачене ч.6 ст. 481 МК України є триваючим та на момент складення протоколу про порушення митних правил №2144/50000/23 застосовується диспозиція статті, яка існувала на час його складення.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України, а саме: перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Встановивши вину CROITOR DMITRI суд першої інстанції з урахуванням ст. 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а також позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17, відповідно до якої триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону, вважав за необхідне накласти стягнення, відповідно до санкції статті, у виді конфіскації транспортного засобу, безпосереднього предмету правопорушення, а саме марки «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL).

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду та визнає доводи апелянта безпідставними, оскільки вони не можуть бути застосовані у даних правовідносинах.

Так, представник митниці посилається на положення ст.ст.511 та 541 МК України, а також повноваження державного виконавця щодо стягнення з нерезидентів України коштів, або майна під час виконання рішення суду про накладення адміністративного стягнення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, із аналізу норм, на які посилається представник митниці, як на підстави для скасування оскаржуваної постанови в частині застосування стягнення, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Санкція зазначеної частини статті МК України передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тобто, санкція зазначеної норми вказує на конфіскацію конкретного транспортного засобу, а саме того, строк тимчасового ввезення якого був перевищений, та не містить у собі неоднозначного трактування термінів, що в ні містяться.

В свою чергу, ст.511 МК України передбачено тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів:

-товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями;

-у разі виявлення порушень митних правил, передбачених частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим;

-у разі вчинення порушення митних правил особою, яка не має в Україні постійного місця проживання або адреси, допускається тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів у кількості, необхідній для забезпечення стягнення штрафу або вартості товарів, транспортних засобів відповідно до частини другої статті 541 цього Кодексу.

Тобто, вказана норма МК України також містить однозначне трактування товарів, в тому числі транспортних засобів, які можуть тимчасово вилучатись, та такими транспортними засобами (в даному випадку) є саме транспортні засоби, що підлягають конфіскації відповідно до диспозиції статті (в даному випадку ч.6 ст.481 МК України, а не будь-які інші.

В свою чергу, ч.2 ст.541 МК України вказує на те, що у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

При цьому, п.3 ч.1 ст.461 МК України передбачені види стягнення, а саме: конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Таким чином, солід констатувати, що вилученню підлягають товари, транспортні засоби, що були безпосередніми предметами порушення митних правил.

Апеляційний суд звертає увагу, що запропонована митним органом процедура застосування стягнення, передбачає собою першочергово постановлення рішення суду щодо накладення стягнення в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення; звернення до виконання цього рішення; проведення процедури виконання рішення, та у разі неможливості виконання, звернення до суду вже виконавчими органами за рішенням суду щодо стягнення вартості таких товарі, транспортних засобів.

Суд також звертає увагу апелянта, що діючими нормами КУпАП та МК України не визначено порядку конфіскації у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України іншого майна, в тому числі транспортного засобу, який не був безпосереднім предметом порушення митних правил.

В силу ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні ЄСПЛ, від 06.11.2008 року по справі «Ісмаїлов проти Росії», встановлено, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обов`язкове.

При розгляді даної справи апеляційний суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції застосовуючи стягнення врахував всі обставини та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Стосовно доводів представник митниці щодо неможливості встановлення на теперішній час місця перебування транспортного засобу, який є предметом правопорушення, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, відповідно до протоколу про порушення митних правил №2144/50000/23 від 25.12.203, CROITOR DMITRI 04.03.2018 ввезено на митну територію України транспортний засіб«MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL) в режимі «тимчасове ввезення до одного року».

25.12.2023 року під час в`їзду в Україну на транспортному засобі «SKODA OCTAVIA», держ.номер НОМЕР_4 , країна реєстрації Молдова (MD), громадянина Молдови ОСОБА_2 , паспорт громадянина Молдови НОМЕР_1 , відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», було встановлено, що вказханий громадянин 04.03.2018 о 07:36 ввіз на митну територію України автомобіль марки «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL), через пункт пропуску UA305100, Закарпатської митниці, в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Строк вивезення транспортного засобу спливав 04.03.2019 року.

Тобто, з моменту порушення строку на вивезення транспортного засобу «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL), до моменту виявлення факту порушення CROITOR DMITRI вимог МК України, минуло майже чотири з половиною роки.

Апеляційний суд звертає увагу, що особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року за №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 (далі-Порядок)

Розділом ІІ Порядку визначені особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення.

При цьому, Главою 5 цього Розділу врегульовано питання щодо здійснення контролю за дотриманням вимог митного режиму тимчасового ввезення, та частиною першою передбачено, що контроль за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення покладається на митницю оформлення.

Частиною 5 Розділу ІІ Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами стосовно таких товарів використовується ЄАІС.

До ЄАІС вноситься інформація про митні формальності, що виконуються відносно тимчасово ввезених товарів, зокрема про:

-поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення;

-засоби, застосовані для ідентифікації товарів;

-дозволи, надані митним органом на неодноразове переміщення через митний кордон України товарів протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення;

-дозволи (загальні дозволи) на тимчасове ввезення контейнерів, пiддонiв, упаковок без оформлення МД або книжки А.Т.А.;

-продовження строку тимчасового ввезення;

-строк, установлений митним органом для реекспорту;

-передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення;

-проведення митного огляду;

-складення протоколу про порушення митних правил;

-накладення арешту або тимчасове вилучення тимчасово ввезених товарів у справі про порушення митних правил;

-завершення режиму тимчасового ввезення;

-припинення режиму тимчасового ввезення.

Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

В свою чергу, ч.4 Розділу ІІ Порядку визначено, що наявність, стан товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених статтею 336 Кодексу. Вибірковість та періодичність здійснення митного контролю визначається відповідно до положень статті 320 Кодексу, характеристики товарів, мети, строку та інших умов перебування товарів у режимі тимчасового ввезення.

Частиною 1 стаття 320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками.

Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Більш того, Главою 77 передбачені взаємовідносини митних органів з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами підприємницької діяльності

Згідно з ч.1 ст.558 МК України митні органи при виконанні покладених на них завдань взаємодіють, у тому числі шляхом обміну інформацією, з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митні органи зобов`язані передавати Державній прикордонній службі України та органам Національної поліції інформацію щодо транспортних засобів та осіб, стосовно яких митними органами виявлено порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів та/або строків переміщення транспортних засобів у митному режимі транзиту, якщо особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не були присутні при складенні протоколу про порушення митних правил.

З метою контролю за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством, а також контролю за цільовим використанням та/або передачею транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України чи поміщених у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такі транспортні засоби на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, митні органи у автоматизованому режимі зобов`язані передавати органам Національної поліції інформацію щодо:

- транспортних засобів особистого користування із зазначенням строків їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту та із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли такі транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту;

- транспортних засобів особистого користування, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли ці транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що саме митні органи здійснюють контроль, в тому числі щодо виявлення порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів з використанням ЄІАС та аналізу відомостей з цієї системи щодо завершення режиму тимчасового ввезення, припинення режиму тимчасового ввезення, та зобов`язані у разі такого виявлення повідомляти Державну прикордонну службу України та органи Національної поліції у випадках, коли особи, що порушила такі строки та не була присутня при складенні протоколу про порушення митних правил.

Тобто, протоколи про порушення митних правил, у разі виявлення митними органи порушення строку тимчасового ввезення, можуть складатись і за відсутності особи, і саме в таких випадках митний орган зобов`язаний самостійно виявляти та фіксувати такі порушення, а не лише під час перетину відповідною особою державного кордону (як в даній справі) під час перевірки наявності відомостей про тимчасове ввезення такою особою на митну територію України транспортного засобу.

Проаналізувавши обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що у митного органу при наявності доступу до ЄІАС та наявності в ній відомостей про строки тимчасового ввезення ОСОБА_2 на митну територію України транспортного засобу марки «MAZDA 6», р/н НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща (PL), в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» вже існувало беззаперечне право на внесення такого транспортного засобу до категорії ризикового та зобов`язувало надати таку інформацію до Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції, з метою якнайшвидшого встановлення місця знаходження транспортного засобу та CROITOR DMITRI, як особи, що його тимчасово ввезла на митну територію України, та в найкоротші строки скласти протокол про порушення митних правил за ст.470 МК України та виявлення фактичного місця перебування такого транспортного засобу, з метою подальшої його конфіскації у разі складення протоколу про порушення митних правил та конфіскації цього транспортного засобу.

Однак, митними органами таких дій щодо ОСОБА_2 вчинено не було, а протокол про порушення митних правил №2144/50000/23 відносно останнього складено лише 25.12.2023 року, під час перетину CROITOR DMITRI державного кордону України, та в даному випадку такі обставини не можуть слугувати підставою для конфіскації іншого транспортного засобу особи, оскільки не можливо після спливу значного строку встановити місце знаходження безпосереднього предмету порушення митних правил.

Крім того, в апеляційній скарзі представник митниці вказує на необхідність накладення арешту на транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», держ.номер НОМЕР_4 , країна реєстрації Молдова (MD) з метою застосування у даному випадку санкції у виді штрафу, однак у прохальній частині просить скасувати постанову та накласти на CROITOR DMITRI саме штрафу, не зазначаючи що слід зробити з цим транспортним засобом.

Також в апеляційній скарзі представник митниці просить скасувати постанову суду та визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, однак не оскаржує кваліфікацію дій останнього та рішення щодо визнання його винуватим. Оскарженою постановою ОСОБА_2 вже визнаний винуватим за ч.6 ст.481 МК України, тому і в цій частині вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволені.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги представника митниці, суд вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням всіх обставин справи як в частині визнання ОСОБА_2 винуватим за ч.6 ст.481 МК України, так і в частині накладенні адміністративного стягнення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 380, 458, 481, 486, 489, 495 Митного кодексу України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити представнику Одеської митниці Держмитслужби України Бєлошицькій Л. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2024.

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Бєлошицької Л. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2024, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнано винуватим за ч.6 ст.481 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський