Справа № 144/1041/24
Провадження № 3/144/360/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 смт Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області - Довгалюк Людмила Василівна,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

його захисника - адвоката Задніпровської С.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , -

В С Т А Н О В И В :

01.07.2024 о 23 год. 30 хв. у смт Теплик по вул. Незалежності ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111930, державний номерний знак НОМЕР_3 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Судом відмовлено у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Гайсинського районного суду та про відвід судді за їх безпідставністю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 01.07.2024 він не керував автомобілем, оскільки вживав у той вечір із друзями алкоголь. За кермом транспортного засобу перебував його товариш ОСОБА_2 , якого він попросив відвезти його з друзями до магазину у смт Теплик. Коли вони побачили, що їх автомобіль зупиняють поліцейські, ОСОБА_1 хотів пересісти з переднього пасажирського сидіння на місце водія, щоб у ОСОБА_2 , який також є військовослужбовцем, не виникли проблеми на службі. Натомість помінятися місцями вони не встигли. ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, оскільки боявся, що працівники поліції викличуть військову службу правопорядку. ОСОБА_1 повідомив суду, що у 2018 році притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, що також підтвердив на відеозаписі (о 23:42:55 хв) покарання за яке відбув.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , який є товаришем по службі ОСОБА_1 , повідомив суду, що 01.07.2024 він перебував у себе вдома у с. Митків. На прохання ОСОБА_1 він відвіз його з друзями до смт Теплик у магазин. Повертаючись, вони побачили проблискові маячки патрульного автомобіля. ОСОБА_1 сказав йому вийти з машини, щоб не виникло проблем на службі, після чого він залишив автомобіль через передні пасажирські двері. Працівники поліції йому не пропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 , який також є товаришем по службі ОСОБА_1 , надав суду показання про те, що 01.07.2024, повечерявши разом із ОСОБА_1 , вирішили поїхати у смт Теплик. Оскільки вони перебували у нетверезому стані, то попросили ОСОБА_2 відвезти їх до магазину. Повертаючись додому, на виїзді з смт Теплик їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_4 вийшов із автомобіля через передні пасажирські двері та втік, а він залишився з ОСОБА_1 , якому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він відмовився. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши долучені до протоколу диски з відеофайлами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП та згідно з пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 650725 від 02.07.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2024, відеофайлами з нагрудного відеореєстратора поліцейського, а також іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений спосіб, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

При відтворені відеофайлів (23:37:50 хв) вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки автомобіля працівниками поліції намагається пересісти із водійського сидіння на переднє пасажирське. На відео також зафіксовано рух автомобіля та його переслідування поліцейськими, а також факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні, складання протоколу про адміністративне правопорушення тощо.

Варто зауважити, що на відеозаписі поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, видається непослідовною, не у повній мірі адекватною, прослідковуються ознаки стану алкогольного сп`яніння водія.

Окрім того, суд враховує наявну у матеріалах справи копію постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА № 337406 від 02.07.2024 за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої 01.07.2024 о 23 год. 30 хв. у смт Теплик по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111930, державний номерний знак НОМЕР_3 , на якому задній номерний не освітлювався та не маючи при собі посвідчення водія та реєстраційних документів, чим порушив п. 2.9 в, 2.1 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що на виконання даної постанови сплатив штраф, що також свідчить про фактичне визнання ним факту керування вказаним автомобілем 01.07.2024 о 23 годині 30 хвилин, про що зазначено у фабулі вказаної вище постанови.

Суд не бере до уваги та відкидає показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є товаришами по службі ОСОБА_1 та перебувають з ним у дружніх стосунках, тому можуть бути зацікавленими у непритягненні останнього до адміністративної відповідальності.

Твердження та доводи захисника, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, не спростовують вини ОСОБА_1 , як і не свідчать про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доказів щодо оскарження ОСОБА_1 дій або рішень працівників поліції в порядку статті 267 КУпАП, частин 1, 2 статті 286 КАС України суду не надано.

За вказаних обставин невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд оцінює критично та розцінює як намагання останнього ухилитися від адміністративної відповідальності та покарання.

Суд, неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, дії останнього кваліфіковано правильно, вина особи поза розумним сумнівом доведена повністю.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Реквізити для сплати судового штрафу отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300 код отримувача (код ЄДРПОУ): 37979858 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA0002001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена через Теплицький районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя