Справа № 167/945/24
Номер провадження 3/167/613/24
О К Р Е М А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2024 року місто Рожище
Суддя Рожищенського районного суду Волинскої області Н.В. Шептицька, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),
24.09.2024 року від ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області повторно надійшли в суд матеріали справи про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Постановою Рожищенського районного суду від 30.09.2024 року провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши адміністративні матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням суду є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно частини 2 статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Відповідно до частини 1 статті 270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники ( батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Згідно з вимогами пункту 7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника та адвоката.
При розгляді даних матеріалів встановлено, що уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення особа не переконалась у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язана була такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права, як національного, так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що уповноважена особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомила неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, визначеним у статті 270 КУпАП.
Разом з тим, згідно частини 2 статті 33 Закону України «Про Національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх осіб допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 756455 від 03.09.2024 року (далі Протокол) вбачається, що працівником поліції були відібрані пояснення у неповнолітнього особи без участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.
Наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_1 , що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
Рожищенський районний суд Волинської області 13.09.2024 року своєю постановою повернув ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області Протокол з додатками на доопрацювання та вказував на зазначені недоліки, з метою їх усунення. Проте, уповноважена особа ВПД № 1 (м. Рожище) ЛРУП ГУНП у Волинській області недоліки не усунула, а повторно направила в суд Протокол з додатками без урахування особливостей складення і розгляду адміністративних матеріалів щодо неповнолітньої особи.
Відібрання 19.08.2024 року пояснень у неповнолітнього ОСОБА_1 в присутності ОСОБА_2 , який (-ка) не ідентифікований (-на) ні як батько, ні як мати ОСОБА_1 , не замінює собою обов`язок складення саме протоколу про адміністративне правопорушення щодо неповнолітньої особи ОСОБА_1 за участі і в присутності його законного представника, з обов`язковим зазначенням про це саме у протоколі. Крім того, до Протоколу не додано свідоцтво про народження ОСОБА_3 ОСОБА_4 , що дало б змогу встановити його законних представників та залучити їх до участі у розгляді справи.
Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити наступне.
Згідно частин 1, 2 статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Встановлено, що подія, яка стала підставою для складення Протоколу, відбулася 18.08.2024 року і наступного дня була виявлена особа, яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення неповнолітній ОСОБА_1 .
Проте, Протокол був складений лише 03.09.2024 року, тобто з грубим порушенням строків, встановлених частиною 2 статті 254 КУпАП.
Також суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_5 19.08.2024 року подав заяву про викрадення майна, зазначивши суму збитків 5 000 (п`ять тисяч) гривень. Дана заява не була внесена в ЄРДР і постанова про закриття кримінального провадження не ухвалювалась, що дало б підставу для складення Протоколу не у строк, встановлений ч. 2 ст. 254 КУпАП.
Крім того, до Протоколу долучена довідка від 10.09.2024 року ФОП ОСОБА_6 , яка визначила, що «…вартість однієї сокири торгової марки «Сталь» з рукояткою зі скловолокна вагою 2 100 грам становить 1 020 гривень та другої сокири торгової марки «Сталь» з рукояткою зі скловолокна вагою 600 грам становить 480 гривень станом на «18» серпня 2024 року.
Загальна вартість вищевказаних товарів становить 1 500 гривень».
Хоча Протокол, в якому вартість викраденого майна визначена в сумі 1 500 гривень, складений 03.09.2024 року.
До матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що ФОП ОСОБА_6 уповноважена на надання інформації (складення висновку тощо) щодо вартості викраденого майна.
Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_1 , а сам Протокол складений з суттєвими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим Протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимим доказом.
З даних підстав судом також визнані недопустимими і додані до Протоколу пояснення ОСОБА_1 від 19.08.2024 року та Довідка ФОП ОСОБА_6 від 10.09.2024 року.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що стало підставою для закриття провадження у справі, згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 КУпАП.
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Встановлені при розгляді даної справи явні та очевидні порушення посадовими особами органів Національної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 756455 від 03.09.2024 року не можуть бути залишені судом поза увагою і є підставою для постановлення окремої ухвали з метою недопущення таких порушень в майбутньому, оскільки такі факти підривають авторитет органів державної влади, а також можуть створювати у громадян України хибне враження про можливість уникнення відповідальності за вчинені правопорушення та/або хибне враження про можливість безпідставного притягнення громадянина України до відповідальності за правопорушення, яке не було ним скоєно.
Наведене свідчить про недоліки в діяльності окремих посадових і службових осіб Відділу поліцейської діяльності № 1 (місто Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне винести окрему ухвалу з метою недопущення зазначених порушень в подальшому.
Керуючись статтею 282 КУпАП, суддя
Повідомити керівника Головного управління Національної поліції в Волинській області про вказані недоліки для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.
Про прийняті заходи повідомити Рожищенський районний суд Волинської області у місячний строк з дня отримання даної ухвали.
Окрему ухвалу надіслати до Головного управління Національної поліції у Волинській області для відома та виконання.
Залишення без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду, є підставою для притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності на підставі статті 185-6 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
Окрема ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.
Дата складення повного тексу окремої ухвали: 30 вересня 2024 року.
Суддя Рожищенського районного суду
Волинської області Н.В. Шептицька