Справа № 128/465/24
Провадження № 33/801/482/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вароди Павла Борисовича , подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн, а також стягнуто з нього в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Відповідно до обставин встановлених судовим рішенням, ОСОБА_1 02 лютого 2024 року о 10 год. 20 хв. на А/Д «М-21», 310 км + 880 м, в с. Березина Вінницького району Вінницької області, керуючи автомобілем «DAF XF 105.410», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в правій смузі руху. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 13.1, 2.3 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року адвокат Варода П. Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, оскільки не погоджується із оскаржуваною постановою і вважає її незаконною та необґрунтованою внаслідок неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області у справі №128/466/24, винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 , а тому вина ОСОБА_1 виключається. Крім того, матеріали справи не містять доказів, про порушення ОСОБА_1 п.п. 13.1, 2.3 ПДР.

Таким чином, вважає, що вину ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» не доведено, відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Варода П. Б. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Вважає, що розгляд справи можливо проводити за відсутності ОСОБА_1 , якому відомо про розгляд його справи в апеляційному суді, на даний час він в рейсі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, а тому суд вважає, що відповідно до положень ст. 268 КУпАП розгляд справи можливо провести за його відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_1 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке проявилось у тому, що ОСОБА_1 02 лютого 2024 року о 10 год. 20 хв. на А/Д «М-21», 310 км + 880 м, в с. Березина Вінницького району Вінницької області, керуючи автомобілем «DAF XF 105.410», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в правій смузі руху. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він, рухаючись автомобілем «ДАФ», НОМЕР_1 , 02 лютого 2024 року, на трасі в с. Березине, перестроювався з лівої полоси в праву, в цей час автомобіль «КІА» з правої сторони почав здійснювати обгін та врізався в підніжку автомобіля «ДАФ» і на швидкості його почало крутити.

ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказала, що 02.02.2024 на автошляху «М-21» «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський», близько 10:20, рухаючись на автомобілі КІА, д.н.з. НОМЕР_3 , в правій смузі, помітила, що паралельно з нею, в лівій смузі, рухався вантажний автомобіль фура з д.н.з. НОМЕР_2 . Навпроти заправної станції «Сенс», коли автомобілі порівнялися, водій вантажного автомобіля різко почав змінювати напрямок руху на праву смугу, внаслідок чого зачепив правим переднім краєм транспортний засіб ОСОБА_2 , після чого автомобіль перекрутило та винесло на смугу зустрічного руху.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють вказані правила.

Серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312853 ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого йому інкримінується відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Згідно з п.п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що винна ОСОБА_1 виключається, оскільки ОСОБА_2 вже визнано винною у вчиненні ДТП не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та вчиненням ДТП. Дії ж іншого водія в цій справі не розглядаються, та, крім того чинне законодавство не передбачає зняття вини водія у вчиненні ДТП у випадку визнання вини іншого його учасника та не виключає можливість порушення ним вимог Правил дорожнього руху.

Отже, переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, а відтак постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Вароди Павла Борисовича подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко