Дата документу Справа № 337/4684/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/810/24Головуючий у 1-й інстанції Сидорова М.В.
Єдиний унікальний №337/4684/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Штабовенка Д.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Штабовенка Дениса Всеволодовича на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 16.08.2024 року о 14 год. 32 хв. біля буд.2 по вул.Доблесній у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21104» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно після того, як протягом року 01.01.2024 року постановою уповноваженої особи ВП №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області серії БАД №287589 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Штабовенко Д.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Матеріали провадження не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту повторності вчинення адміністративного правопорушення та керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Долучений відеозапис не є безперервним.

Апелянт зазначає, що 16.08.2024 року ОСОБА_1 не порушував вимог ПДР. За таких обставин безпосередньо лише перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, навіть на острівці безпеки, не свідчить про те, що він здійснював рух.

Крім того, копія постанови уповноваженої особи ВП №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області серії БАД №287589 від 01.01.2024 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону. Дата оформлення вказаного документа не узгоджується із зазначеною датою «01.04.2024 року» у довідці з бази даних підсистеми «Адмінпрактика». На переконання захисника, підстави для встановлення ознаки повторності у даному провадженні відсутні.

У зв`язку з наведеним захисник вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишився факт того, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а матеріали провадження оформлено з порушенням вимог закону.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Штабовенка Д.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №984521 від 16.08.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року. Особистий підпис ОСОБА_1 наявний;

- постанові уповноваженої особи ВП №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №287589 від 01.01.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права;

- таблиці відомостей бази даних «Адмінпрактика» відносно ОСОБА_1 ;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

Аргументи апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом повністю спростовуються з огляду на зміст досліджених апеляційним судом відеозаписів.

Зокрема, з наявного в матеріалах справи відео об`єктивно вбачається рух транспортного засобу «ВАЗ 21104», що зменшує швидкість руху та на вимогу працівника поліції зупиняється у вказаному місці. Крім того, зафіксовано, як у попутному напрямку з лівого боку від автомобілю здійснює рух велосипедист, який після зупинки вказаного транспортного засобу продовжує рух повз нього. Після чого до транспортного засобу із задньої його сторони підходить уповноважена особа у військовому однострої (часове позначення відео файлу 00:13-00-00:29).

На відеозаписові із нагрудного відеореєстратора з іншого ракурсу відображено момент зупинки вказаного автомобілю ВАЗ «21104» д.н.з. НОМЕР_1 , з боку водійського сидіння якого наближається працівник поліції. На водійському сидінні перебуває саме ОСОБА_1 , інших осіб у салоні авто немає, водій з`ясовує законні підстави його зупинки, не заперечує факт керування транспортним засобом, самостійно зазначає, що він позбавлений права керування транспортним засобом та деталізує, куди саме він їхав. Одночасно ззаду автомобіля підходить зафіксована на попередньому фрагменті відео особа у військовому однострої. Також у цей момент вбачається рух того ж самого велосипедиста (БК 470271, часове позначення 16/08/2024 14:33:32 14:35:16).

Отже, відображений на досліджених з камер відеозаписах автомобіль постійно перебуває у полі зору.

Зафіксовані на відео події відбувалися послідовно, його фрагменти за змістом є взаємодоповнюючими та беззаперечно свідчать про факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 за встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими наявними доказами у справі, є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події.

Обставини адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою засобів відеозапису в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх оформлення, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (у подальшому - Інструкція). В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть вчиненого адміністративного правопорушення та зазначено обставини щодо його повторності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова уповноваженої особи ВП №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області серії БАД №287589 від 01.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення станом на день розгляду апеляційної скарги є не скасованою. Відомостей про оскарження даного рішення суб`єкта владних повноважень у встановленому законом порядку апеляційному суду не надано.

Крім того, відомості про вказане рішення суб`єкта владних повноважень із аналогічними реквізитами (серія, номер, дата тощо) та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення продубльовано у відповідній таблиці із бази даних «Адмінпрактика».

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду, технічна описка у довідці, на зміст якої посилається захисник, в частині зазначення дати не спростовує обґрунтованого вище висновку суду про наявність такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Відтак, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо встановлення факту повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє протилежні доводи апелянта.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 вересня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар