Справа № 375/1343/24
Провадження № 3/375/912/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в селищі Рокитне матеріали про адміністративне правопорушення, які направлені з відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає у садовому товаристві «Едем» будинок АДРЕСА_1 , за статтею 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

2 вересня 2024 року до Рокитнянського районного суду Київської області з відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області направлений матеріали про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 вересня 2024 року дану справу розподілено Банах-Кокус О.В.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 9 вересня 2024 року заяву судді Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В. задоволено, відведено від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП суддю Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Рокитнянського районного суду Київської області І.Кавун від 17 вересня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2024 року дану справу розподілено Смик М.М. як судді-доповідачу.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 101347 від 22 серпня 2024 року, 12 серпня 2024 року близько 11 год 53 хв ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні Рокитнянської селищної ради, що на вул. Травневій, 5 у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, вчинила дрібне хуліганство, а саме взяла за шию правою рукою та лівою ногою вдарила в область паху громадянина ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене статтю 173 КУпАП.

Відповідно до статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

4 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 , в якому останній просив проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за участю сторін. В судове засідання викликані ОСОБА_2 та ОСОБА_1

8 жовтня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а також пояснення щодо події, яка відбулася 12 серпня 2024 року.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що 12 серпня 2024 року вона була присутня на засіданні постійної комісії селищної ради з питань господарської діяльності, розвитку суб`єктів малого підприємства, регулювання земельних відносин та екології, де розглядалось питання про затвердження матеріалів землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок належних її сину та представником якого вона була на підставі довіреності від 20 червня 2024 року. На засіданні був присутній ОСОБА_2 , який не має жодного відношення до вказаної справи та ОСОБА_3 колишній депутат селищної ради, з якою у неї склалися конфлікті відносини з 2015 року. На засіданні комісії працівниками селищної ради відеозйомка не проводилась, проте таку відеозйомку проводив ОСОБА_2 використовуючи свій власний телефон. Дозволу на проведення відеозйомки від комісії останній не отримував, учасників засідання не повідомляв про проведення відеозйомки. У подальшому відеозаписи поширені ОСОБА_2 в соціальних мережах.

Також зазначала, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. В діях ОСОБА_2 , на її думку, вбачається саме втручання в її особисте життя та збирання інформації, за що, а саме за зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу передбачена кримінальна відповідальність. Крім того, відповідно до статті 307 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Оскільки вона неодноразово забороняла ОСОБА_2 проводити відеозйомку на свій телефон, проте останній ігнорував заборону і продовжував проводити відеозйомку, після чого вона підійшла до нього з метою зупинити ці дії, закриваючи лодонею його камеру. З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 у клопотанні просила закрити провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив наступне, що він є головою громадської організації «Громадський контроль Київщини». 12 серпня 2024 року в приміщенні селищної ради відбулося засідання земельної комісії селищної ради, на якому він приймав участь, як представник громади. Під час зазначеного засідання він виконував громадський обов`язок у зв`язку з громадською діяльністю. Наголошував на тому, що він проводив відео фіксацію засідання комісії селищної ради, яке відбувалося у відкритому режимі. ОСОБА_1 здійснила перешкоджання проведенню відео фіксації на засіданні постійної комісії селищної ради, намагаючись вибити телефон. У подальшому ОСОБА_1 почала душити його обома руками за шию з особливою зухвалість, бити коліном ноги у пах з винятковим цинізмом. Вказані дії він розцінює як умисне з власної вигоди перешкоджання виконання громадських обов`язків головою громадської організації. Після таких дій ОСОБА_1 він викликав працівників поліції, однак ОСОБА_1 покинула засідання комісії не дочекавшись працівників поліції.

Крім того, ОСОБА_2 просив долучив до матеріалів флешку, на якій зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, та просив врахувати відеозапис при вирішення справи.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 12 серпня 2024 року вона була присутня на засіданні земельної комісії селищної ради, на якій також був присутній ОСОБА_2 як голова громадської організації «Громадський контроль Київщини» та ОСОБА_1 , як представник свого сина. Засідання земельної комісії селищної ради відбувалося у відкритому режимі. Під час здійснення ОСОБА_2 громадської діяльності ОСОБА_1 підбігла до ОСОБА_2 взяла його за шию правою рукою та лівою ногою вдарила в область паху. Дані події відбулися у громадському місці в приміщенні Рокитнянської селищної ради.

7 листопада 2024 року ОСОБА_1 особисто прибула до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення, які є аналогічними письмовим поясненням, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Дане правопорушення відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку. Визначальним чинником є місце скоєння такого правопорушення - громадське місце.

Відповідно Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 9 грудня 2020 року № 4248/5, складений протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, формуються у справу.

Подія та склад адміністративного правопорушення підтверджується поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101347 від 22 серпня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП,

- рапорт інспектора патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі від 12 серпня 2024 року, в якому зазначено, що 12 серпня 2024 року о 11 год 54 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12 серпня 2024 року на АДРЕСА_2 жінка вдарила громадянина ОСОБА_2 . Прибувши на місце події за вказаною адресою було виявлено заявника - ОСОБА_2 який є головою громадської організації «Громадський контроль Київщини», поспілкувавшись із заявником стало відомо, що на комісії земельних питань та екології у селищній раді стався конфлікт з учасником засідання ОСОБА_1 , яка здійснила напад на ОСОБА_2 завдавши йому удар в область паху та в область шиї. ОСОБА_1 на місці події до приїзду працівників поліції була відсутня. З даного приводу було відібрано письмову заяву пояснення від заявника та свідка.

- заява ОСОБА_2 від 12 серпня 2024 року, в якій останній просив розібратися в ситуації та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 12 серпня 2024 року,

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 12 серпня 2024 року,

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 12 серпня 2024 року,

- письмові пояснення ОСОБА_6 від 22 серпня 2024 року,

- письмові пояснення ОСОБА_7 від 22 серпня 2024 року,

- лист начальникові відділення поліції № 1 від 13 серпня 2024 року,

- копія паспорта ОСОБА_1 ,

- довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

За нормою статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Необхідно зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

За встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши позицію сторін, суд (суддя) не встановив підстав для закриття провадження у справі та вважає, що правомірно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП з дотримання принципу доказування "поза розумним сумнівом" та відхиляє доводи ОСОБА_1 та заявлене клопотання за пунктом 1 статті 247 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 у своїх поясненнях на те, що ОСОБА_2 шляхом відеозйомки на засіданні селищної ради втручається в її особисте і сімейне життя не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи достовірно підтверджено, що ОСОБА_2 відеозйомка проводилася як головою громадської організації на засіданні селищної ради, яке проводилось у відкритому режимі.

Крім того, необхідно зазначити, що ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що відеозйомка проводилась на засіданні селищної ради в приміщенні Рокитнянської селищної ради, як і не заперечувала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, - дрібне хуліганство, інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно положень статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» під час вирішення питань щодо накладання застосовних за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнень суддя повинен у кожному окремому випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Щодо осіб, які займаються суспільно корисною працею і позитивно характеризуються за місцем роботи, навчання та проживання, необхідно застосовувати, як правило, не арешт, а інші адміністративні стягнення, а також заходи громадського впливу.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції статті 173 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини в скоєнні правопорушення, а також враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов?язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи.

Згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до вимог пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 173, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Частиною 1 статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Марина СМИК