ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/106/24
Провадження № 3/483/76/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 лютого 2024 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Шевиріна Т.Д., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

09 січня 2023 року о 12 год. 45 хв. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражається в тому, що останній не відвідує ЗОШ № 4 у м. Очакові Миколаївської області.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що її син не відвідує освітній заклад через те, що вона сама навчає дитину, тобто скористалася визнаною у державі інформальною формою освіти. Крім того зазначила, що ні вона, ні її діти не мають жодних документів, що посвідчують їхні особи, оскільки через свої релігійні переконання вона усі документи знищила. Неналежний захист персональних даних та їх обіг є однією з причин, з яких вона забрала дитину зі школи.

ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що він дійсно навчався у ЗОШ №4 Очаківської міської ради. Останнім часом навчання було дистанційним, а тому ним разом із матір`ю було прийнято рішення про перехід на домашнє навчання. При цьому, він самостійно обирає предмети, які є для нього цікавими. Також пояснив, що жодних конфліктів у школі він не мав, з однокласниками та вчителями склалися добрі відносини.

Директорка навчального комунального закладу «Очаківський ліцей» Очаківської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що працює на посаді більше 10 років, ОСОБА_2 є однокласником її доньки. Він мав би навчатися у 11 класі, однак з вересня 2023 року не відвідує заняття. Так, у вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до навчального закладу з проханням видати їй документи дитини, оскільки вони хочуть змінити навчальний заклад, однак не повідомила на який саме. Надання довідки з навчального закладу, до якого переходить дитина, є обов`язковою умовою для видачі документів дитини, а тому через деякий час ОСОБА_1 надала довідку про нібито переведення сина до навчального закладу у м. Хмельницький. Оскільки довідка була оформлена не належним чином, директорка зателефонувала до навчального закладу і дізналася про те, що ОСОБА_1 до них не зверталася і такі довідки не видавалися. Разом із тим, після 11 класу діти отримують документи про повну середню освіту, для чого навчальним закладом дійсно збираються їхні персональні дані, зокрема дані паспорту і коду. Разом із тим, ОСОБА_2 паспорт не отримував, документів для отримання свідоцтва не надав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №820494 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України батьківських обов`язків щодо виховання сина, що виражається в тому, що останній не відвідує ЗОШ № 4 у м. Очакові Миколаївської області (зараз КЗ «Очаківський ліцей» Очаківської міської ради).

Вказані в протоколі обставини також підтверджуються долученими до протоколу листом-повідомленням директора ЗОШ № 4 м. Очакова, а також поданням начальника управління освіти та з гуманітарних питань Очаківської міської ради.

Зокрема, за змістом листаповідомлення № 115 від 25 жовтня 2023 року директорки ЗОШ № 4 м. Очакова Миколаївської області, адресованого начальнику управління освіти та з гуманітарних питань Очаківської міської ради, ОСОБА_1 , яка є матір`ю учня 11-А класу ОСОБА_2 , звернулась до адміністрації ліцею з проханням видати їй документи дитини, але не вказала, у якому закладі дитина планує продовжити навчання. Директорка ліцею пояснила матері, що вона не може видати документи без довідки з навчального закладу, в якому буде продовжене навчання дитини. За два тижні ОСОБА_1 знов прийшла до школи і повідомила, що переводить дітей до ЗОШ № 24 м. Хмельницький, але надана довідка була оформлена неналежним чином, що викликало сумнів у директорки, у зв`язку із чим остання зателефонувала до відповідного навчального закладу. Директорка школи у м. Хмельницький повідомила, що така громадянка до закладу не зверталась і на дітей із зазначеними даними заяв не надходило. На вказану інформацію ОСОБА_1 відповіла, що не вбачає необхідності навчання її сина, оскільки достатньо освіти і за 9 класів. Крім того, ОСОБА_1 не дозволяє дитині отримати паспорт та ідентифікаційний код. Батько дитини, ОСОБА_4 , з сім`єю не проживає, батьки розлучені офіційно, однак батько постійно спілкується з дітьми. Дії ОСОБА_1 були для нього не зрозумілими, він намагався поговорити з ОСОБА_5 , також мав розмову з колишньою дружиною, однак вона повідомила, що краще знає, що необхідно дітям.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 150 СК України, встановлено, що зокрема батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про освіту», повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти. Повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки. Початкова, базова середня і профільна середня освіта можуть здобуватися в окремих закладах освіти або у структурних підрозділах однієї юридичної особи (закладу освіти).

Частиною 8 ст. 12 ЗУ «Про освіту» визначено, що результати навчання здобувачів освіти на кожному рівні повної загальної середньої освіти оцінюються шляхом державної підсумкової атестації, яка може здійснюватися в різних формах, визначених законодавством, зокрема у формі зовнішнього незалежного оцінювання.

З врахуванням наведено, суд дійшов до висновку, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона забезпечує дитині належне навчання у формі інформальної освіти, яка визнається державою, є неспроможними, оскільки це не узгоджується з наведеними вище вимогами законодавства .

Таким чином, у своїй сукупності зазначені вище докази підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення здобуття її сином повної загальної середньої освіти, підготовки його до самостійного життя, що є порушенням вимог ст. 150 Сімейного кодексу України і тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Не заслуговують на увагу аргументи ОСОБА_1 про те, що їй, як матері ніхто не може заборонити виконувати своє призначення щодо права здійснювати освіту дітей шляхом вільного, всебічного розвитку особистості, оскільки вона своїми діями порушила ст. 53 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на освіту. При цьому нею, як матір`ю дитини не було створено умов для отримання сином належної освіти, тобто вона ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належного навчання її дитини.

Питання обробки персональних даних регулюються Конвенцією Ради Європи Про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних та Законом України «Про захист персональних даних». Також, відповідні правовідносини щодо обробки персональних даних підпадають під сферу дії статті 8 Європейської конвенції з прав людини.

Разом із тим, посилання на неналежних захист персональних даних дитини не може, на думку суду, виправдовувати позбавлення неповнолітнього конституційного права на освіту, а відповідний спір має бути вирішений у правовому полі з дотриманням інтересів дитини та захистом її прав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що своїми протиправними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для навчання неповнолітніх дітей.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що попередження є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення.

Крім того, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., що підлягає перерахуванню на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ 22030106, код ЄДРПОУ отримувача - 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, призначення платежу: судовий збір, пункт 5.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником.

Суддя: