Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1093/24
Єдиний унікальний №733/1510/24
Постанова

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретарів Ткаченко В.М., Пікуль Л.К.,

особа, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 та

адвоката Сакун І.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, перебуваю чого у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

12 липня 2024 року о 09-00 год ОСОБА_1 на вул. 40 років Перемоги в смт. Дружба Прилуцького району Чернігівської області керував мотоциклом Forte FT 110-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 11 липня 2024 року він загубив ключі від мотоцикла, якого в руках відвів у с. Дзюбівка, де залишив його в людей, а наступного дня 12 липня 2024 року забрав його та повів в руках до роботи, де залишив під деревом навпроти свого робочого місця. Приблизно о 09-00 год до нього прийшла ОСОБА_2 , яка є його безпосереднім керівником, та з якою він знаходиться у неприязних відносинах, під час чого між ними відбувся конфлікт, після чого приблизно в обідній час приїхали працівники поліції, які склали на нього протокол, хоча в цей день він мотоциклом не керував та спиртні напої до приїзду останніх не вживав.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що 11 липня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився на роботу. 12 липня 2024 року приблизно о 09-00 год вона прийшла до робочого місця ОСОБА_1 , де спитала працівника Дорогобіда чи є вже ОСОБА_1 , на що той повідомив, що останнього ще не має. ОСОБА_1 вона вже побачила приблизно о 09-10 год, який був в стані алкогольного сп`яніння, якому запропонувала піти до санітарної частини з метою пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, а тому вона сказала йому написати заяву про звільнення, на що останній почав висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою. Десь о 12-00 год вона викликала працівників поліції, так як ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що їй стало відомо від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 місцевих мешканок, сама ж вона безпосередньо у той день не бачила як ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що одного разу в липні 2024 року, у середу чи п`ятницю, так як у ці дні він возить до смт. Дружба продавати молоко, приблизно о 08-00 год у самому селищі бачив як ОСОБА_1 вів у руках мотоцикл. На запитання чому він веде мотоцикл у руках, останній зазначив, що загубив від нього ключі.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Зокрема, п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п. 6, 7 12 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 800335 від 12.07.2024 року, довідку про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, довідку про наявність транспортного засобу Forte FT 110-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , рапорт старшого інспектора чергового відділення ВП № 2 Прилуцького РВП, відповідно до якого заявниця ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 у нетверезому стані їздить на мотоциклі, копію постанови ББА № 625114 від 12.07.2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1, 4 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу, копію постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.09.2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких останні зазначили, що вони бачили як ОСОБА_1 приблизно о 09-00 год приїхав мотоциклом до будинку та відеозапис, з якого убачається, що останні підтвердили свої письмові пояснення, при цьому ОСОБА_1 заперечував проти того, що він керував транспортним засобом, зазначивши, що приїхав на роботу на велосипеді та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і в лікарні, при цьому вказав, що вживав спиртні напої напередодні.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 , що він не їхав мотоциклом, а вів його в руках, суд відхиляє та вважає такі пояснення в суді останнього як спосіб уникнення відповідальності, оскільки вони не узгоджуються з дослідженими матеріалами.

Так на відеозаписі (файл 0000000__0010, час відтворення 0:11:58; файл 0000000__0012, час відтворення 0:07:57) ОСОБА_1 зазначив, що на роботу приїхав велосипедом, при цьому на відеозаписі (файл 0000000__0012, час відтворення 0:08:00) ОСОБА_1 зазначив, що мотоцикл три дні стоїть біля місця роботи, що не узгоджується з його поясненнями наданими ним у судовому засіданні.

Проте, що ОСОБА_1 12 липня 2024 року привів свій мотоцикл в руках, останній на відеозапис не говорив, від надання письмових пояснень відмовився, і будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про зазначене останнім матеріали справи не містять, а тому вказана версія останнього сприймається судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

У суду відсутні сумніви щодо наданих письмових пояснень свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були відібрані від останніх працівником поліції, так як останні відбиралися під час відеофіксації, які до того ж були відібрані з приводу одного і того ж факту, є повністю узгодженими, які суд бере до уваги при розгляді даної справи.

При цьому суд враховує, що вимогами чинного КУпАП не передбачено обов`язкового безпосереднього допиту в судовому засіданні свідків, які до того ж на виклик суду не з`явилися, а для прийняття рішення достатньо їх письмових пояснень, які узгоджуються з іншими матеріалами.

Про те що свідок ОСОБА_2 не бачила, як ОСОБА_1 12 липня 2024 року керував транспортним засобом, хоча про це зазначила у своїх письмових поясненнях протилежне, ніяким чином не спростовує факту керування останнім в той день, про що їй стало відомо від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що вона безпосередньо вказала у судовому засіданні.

Факт наявності постанови № 10 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ічнянської міської ради від 30 липня 2024 року, якою закрито справу про адміністративне правопорушення за ст. 179 ч. 1 КУпАП стосовно ОСОБА_7 , та рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2024 року, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 625114 від 12 липня 2024 року, складену поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Мірошником Владом Сергійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн та закрито відповідну справу про адміністративне правопорушення, ніяким чином не спростовує факту порушення Дугою ст. 130 ч. 2 КУпАП, так як в основу вказаних вище рішень були взяті зовсім інші докази.

Зазначення в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції дату 13 липня 2024 року, а не 12 липня 2024 року, ніяким чином не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження від огляду на стан сп`яніння та керування ним транспортним засобом саме 12 липня 2024 року, що підтверджується іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, а вказана дата може бути простою опискою, при цьому враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, тому підстав для вручення йому працівником поліції відповідного направлення на огляд не було.

Посилання адвоката Сакун І.А. про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом, який підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за відсутності інших допустимих доказів, суд відхиляє, оскільки даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП, який узгоджується з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Твердження адвоката Сакун І.А. про те, що підстав для проведення огляду ОСОБА_1 у працівників поліції не було, так як пройшло більше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення судом відхиляється, оскільки такий огляд не було взагалі проведено через відмову ОСОБА_1 його пройти, що не спростовує самого факту відмови останнього від проходження такого огляду.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_5 про те, що він бачив як ОСОБА_1 вів у руках мотоцикл, оскільки останній не зміг вказати точної дати, коли це було, при цьому як зазначив на відеозаписі сам ОСОБА_1 12 липня 2024 року він приїхав на роботу на велосипеді, що не узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_5 .

Судом також враховується постанова Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, з якої убачається, що ОСОБА_1 не визнавав свою вину, та показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які зазначили, що ОСОБА_1 часто їздить мотоциклом на підпитку, що свідчить про безвідповідальне виконання ним своїх обов`язків щодо неухильного виконання вимог Правил дорожнього руху, сідаючи за кермо транспортного засобу у п`яному стані.

Разом з тим, судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу стосовно ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час проведення огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази дають підстави прийти до висновку, що ОСОБА_1 12.07.2024 року керував транспортним засобом, який належних та допустимих доказів протилежного суду не надав.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі .

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити штраф не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП, який становитиме 68 000 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Овчарик