Справа № 734/3411/24 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/821/24
Категорія - ч.3 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 22 липня 2024 року о 22 год 59 хв, по вул. Героїв 66-ї Бригади, 31 в м. Остер, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2111, д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Козелецького районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №35258891 від 19 лютого 2019 року чим порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух».

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі, за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення. Зазначає, що заборгованість по аліментах він не погашає, оскільки матір його дитини витрачає кошти не на неповнолітню дитину, а на свої особисті потреби. Матір його дитини зловживає спиртними напоями і не проживає з нею, дитина залишена на виховання бабусі. Вказує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту, що йому було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, таких підтверджень органами поліції також надано не було. Оскільки ОСОБА_1 не знав про дані обмеження, встановлені ДВС, тому ненавмисно порушив заборону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 2.1 А Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 3 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №103390 від 22.07.2024, ОСОБА_1 , 22 липня 2024 року о 22 год 59 хв, у місті Остер, вул. Героїв 66-ї Бригади, 31, Чернігівської області, керував транспортним засобом ВАЗ-2111, д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Козелецького районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №35258891 від 19 лютого 2019 року чим порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП ( а.с.5).

При цьому, у даному протоколі, особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 написав «прийшлося їхати».

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- копією постанови старшого державного виконавця Козелецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Мусієнка О.Г. від 19.02.2019 року, якою ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.4).

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2660202 від 22.07.2024, згідно якої ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.4.7.е Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП ( а.с.3).

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не знав про наявність постанови державного виконавця, якою його було обмежено в праві керувати транспортними засобами, спростовується іншими матеріалами даної справи.

Крім того, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП за керування автомобілем, маючи тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, згідно з постановою ВП №35258891 від 19.02.2019 року Козелецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність події та складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст.126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний