Справа № 645/4630/24
Провадження № 3/645/1482/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2024 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285170 водій ОСОБА_1 30.07.2024 року о 05 год. 05 хв. в м. Харкові, по вул. Краснодарська, 6/28 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився на місці зупинки.

09.09.2024 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення, у яких висловив незгоду з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення посилаюсь на незаконність зупинки його транспортного засобу, відсутність пояснень з боку працівників поліції підстав зупинки, здійснення відносно нього морально-психологічного тиску та спонукання до визнання вини у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння або відмови від проходження огляду, внаслідок чого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, працівниками поліції не було роз`яснено останньому його прав, порядку складання протоколу, порядку проходження огляду на стан сп`яніння та наслідків відмови від його проходження. Окрім того, зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок складання протоколу, у встановленому законом порядку, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не було вилучене посвідчення водія. Також, зазначив про фальсифікацію матеріалів справи, зокрема, що долучені до матеріалів відеозаписи не фіксують всього процесу складання протоколу, оскільки його фрагменти були навмисно видалені, а документ «розписки» від 30.07.2024 року ОСОБА_1 не складалась та не підписувалась, що у сукупності свідчить про протиправність та незаконність дії працівників патрульної поліції під час складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Окрім того, посилаючись на вказані у поясненнях обставини ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 17.09.2024 року під час дослідження відео-запису DVD-дисків, долучених до матеріалів справи, було встановлено, що на записі обставин подій не зафіксовано повного порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема підстав зупинення, виявлення ознак сп`яніння, роз`яснення прав та обов`язків, роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння тощо, що ускладнює оцінку наявного доказу.

17.09.2024 року та 08.10.2024 року суд направляв запити до УПП в Харківській області ДПП з вимогою про надання записів з боді-камер інспекторів УПП в Харківській області ДПП, які входили до складу екіпажів № 5002 та № 5051 за 30.07.2024 року, які фіксували події, що є предметом розгляду в даній справі, а саме: порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, підстави зупинення та виявлення ознак сп`яніння, роз`яснення прав та обов`язків, роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

25.10.2024 року з УПП в Харківській області ДПП на адресу суду надійшов DVD-диск, проте наявний запис відповідає тому, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, витребувані судом записи надані не були.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість),поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пункт 7 розділу ІІІ Інструкції вказує, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Відповідний огляд, згідно з п. 7 розділу І Інструкції, проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285170 від 30.07.2024 року; довідку поліцейського взводу № 1, роти № 1, бат.№ 3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Іщенко Г., відповідно до якої, згідно з обліковими даними ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення подія серії НОМЕР_2 від 04.11.2023 року; DVD диски, на яких відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо фіксування адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на ім`я ОСОБА_1 від 30.07.2024 року; розпискою ОСОБА_1 від 30.07.2024 року, у якій останні зобов`язався не сідати за кермо транспортного засобу протягом доби, або до повного витверезіння; рапорт поліцейського роти № 5, бат.№ 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Мамон Б.М. від 30.07.2024 року.

Згідно зі статями 213, 221, 256, 278 КУпАП на розгляд уповноважених на те органів і посадових осіб, в тому числі до суду, повинні надходити належно оформленні справи про адміністративні правопорушення, а не протоколи про адміністративні правопорушення, в яких лише зазначається фактичні обставини справи, що підлягають перевірці на підставі зібраних документів.

Відповідно до ст.ст. 248, 251 КУпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо заперечення ОСОБА_1 з приводу незаконності зупинки для проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, суд зазначає наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Таким чином, суд вважає, що зупинення транспортного засобу працівниками поліції не суперечило нормам законодавства.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння суд зазначає наступне.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285170 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, що його поведінка, не відповідає обстановці; зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук.

Проте, досліджуючи відеозапис з бодікамери поліцейських, долучених до матеріалів справи та зазначених в протоколі, судом встановлено, що на них не було зафіксовано моменту озвучення працівником поліції ОСОБА_1 таких ознак наркотичного сп`яніння.

Окрім того, дослідивши відеозапис з бодікамер поліцейських, судом встановлено, що на ньому не зафіксовано моменту роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків передбачених статтею 268 КУпАП та 63 ст. Конституції України. Не роз`ясненні порядок проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від проходження такого огляду.

Таким чином, керування ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 21099» з ознаками наркотичного сп`янінняне знайшло свого підтвердження у доданому до протоколу відеозаписі з нагрудних камер.

В обґрунтування доводів ОСОБА_1 про те, що у розписці від 30.07.2024 рокупідписи від його імені були підроблені суду надано заяву ОСОБА_1 до Територіального управління ДБР у м.Полтаві про вчинення кримінального правопорушення від 09.09.2024 року, скарга на бездіяльність органів досудового розслідування щодо дій працівників поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення від 30.07.2024 року.

Окрім того, на відеозапису, дослідженому судом, факту того як ОСОБА_1 ставив свій підпис у вказаному документі не зафіксовано.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно вимог КУпАП, суд не має права самостійно збирати докази, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, а тому адміністративний матеріал слід повернути для належного оформлення.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно приписам ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, суду не надано доказів на підтвердження порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема виявлення ознак сп`яніння, роз`яснення прав та обов`язків, роз`яснення порядку та наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відсутність достатніх доказів викликає у суду розумні сумніви щодо обґрунтованості інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, що є підставою, в даному випадку, для закриття провадження по справі.

За вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови проголошено 04.11.2024 року

Суддя О.Ю. Алтухова