Справа № 163/2313/24
Провадження № 3/163/1060/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.,

з участю захисника Білицького Б.М.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши направлені відділенням поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області протоколи серії ВАВ №№965990, 965989 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Старшим ДОП СП ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області 02.10.2024 складено протокол, про те, що у період часу із 06-07 вересня близько 18:10 години ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 , а саме виражалась нецензурною лайкою, принижувала та казала покинути будинок.

Крім цього, 02.10.2024 року, складено протокол про те, що 12 вересня 2024 року близько 15:00 години за місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 , що виражалось у нецензурній лайці, принижуванні та повідомленні покинути місце проживання.

Такі дії ОСОБА_1 за двома протоколами кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Білицький Б.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вини не визнала, вказала, що не вчиняла відносно свого батька насильства. Крім цього, у час який зазначений у протоколі по факту вчинення домашнього насильства 12 вересня 2024, вона взагалі не перебувала за місцем свого проживання, що підтверджуються розрахунковими квитанціями.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В якості доказів у цій справі до протоколів приєднано рапорти старшого інспектора-чергового чергової частини ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2024, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , витяги з Державного реєстру речових прав, витяг №1624 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, рапорт старшого ДОП від 25.09.2024, копію постанови Любомльського районного суду від 12.09.2024, .

З аналізу досліджених у справі доказів вбачається, що звинувачення ОСОБА_1 фактично ґрунтуються лише на поясненнях самого потерпілого ОСОБА_2 Жодного іншого доказу, який прямо чи опосередковано підтверджував би такі його пояснення до протоколу не додано.

Під час розгляду протоколів встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно існує довготривалий конфлікт, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ними та звинувачень з боку один одного щодо права проживання в будинку, де вони разом проживають.

Крім цього, із доданих в судовому засіданні квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 12.09.2024 о 15:23 годині та 15:38 годині здійснювала платіжні операції, а отже не перебувала за місцем свого проживання в час, який зазначений в протоколі серії ВАВ №965989.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 1732 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Крім цього в основу притягнення особи до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке вона вчинила.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України", доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП правопорушення.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративні правопорушення за ознаками ч.2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета