Провадження № 3-зв/761/10/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, за участю секретаря Павлюк Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Гаврика Антона Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Циктіча В.М. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Судді Шевченківського районного суду м. Києва Циктічу В.М., в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа №761/21734/24), заявлено відвід.

Дана заява обґрунтована тим, що суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В.М., самостійно за власною ініціативою витребував у Навчально-наукового інституту Міжнародних відносин КНУ імені Тараса Шевченка інформацію щодо вивчення ОСОБА_1 української мови.

Такими діями, на думку адвоката, суддя здійснив ніщо інше як збирання доказів проти ОСОБА_1 на користь сторони обвинувачення.

Також заявник вважає, що суддя Циктіч В.М. підмінив собою сторону обвинувачення, чим проявив явну упередженість до ОСОБА_1 , оскільки не може об?єктивно існувати довіри до судді, який збирає докази на користь сторони обвинувачення.

Учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши заяву про відвід судді та проаналізувавши викладені в ній обставини, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Циктіча В.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа №761/21734/24).

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Беручи до уваги наведене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Отже, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Разом із цим, наведені в заяві адвоката Гаврика А.В. підстави не можна визнати такими, що свідчать про упередженість судді Циктіча В.М. або виключають можливість його участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того з матеріалів справи вбачається що судом вживаються усі можливі заходи забезпечення прав ОСОБА_1 , зокрема останньому було призначено захисника, та вживались усі можливі заходи для забезпечення участі перекладача у справі.

В той же час, запит, про який зазначає захисник, був складений з метою встановлення, чи дійсно було порушено право ОСОБА_1 на захист при складанні адміністративного протоколу, а відтак з метою забезпечення реалізації права учасників на справедливий розгляд справи.

Також посилання адвоката на сприяння стороні обвинувачення у даній справі є надуманими та такими що не ґрунтуються на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Гаврика Антона Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Циктіча В.М. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бугіль