Провадження № 3/127/6963/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2024 року близько о 19.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, виражався до працівників ТЦК нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №153474 від 10 серпня 2024 року.

Крім того, 10 серпня 2024 року близько о 19.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, не виконав законне розпорядження та вимогу військовослужбовців у зв`язку із здійсненням їхньою частиною охорони громадянського порядку, а саме залишити територію лікарні, виражався в їх сторону нецензурною лайкою та вчинив бійку, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №153475 від 10 серпня 2024 року.

Справи про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень надійшли до суду одночасно та постановою суду від 03 жовтня 2024 року об`єднані в одне провадження.

В судові засідання ОСОБА_1 викликався неодноразово, вперше 05 вересня 2024 року о 12.00 год. на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлялася у порядку, визначеному чинним законодавством. Виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направлення судової SMS-повістки за вказаним у протоколі контактним номером телефону з підтвердження про доставку згідно відомостей АСДС.

23 вересня 2024 року о 14.30 год. та 03 жовтня 2024 року о 15.30 год. ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, викликався шляхом направлення судової SMS-повістки за вказаним у протоколі контактним номером телефону з підтвердження про доставку згідно відомостей АСДС, а також за допомогою поштового засобу зв`язку, однак конверти з поштовими відправленнями повернулися до суду не врученим із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року та 24 жовтня 2024 року до ОСОБА_1 застосовано примусовий привід у судові засідання, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, доставлений поліцейськими не був, відомості про виконання постанови суду про привід до суду не надійшли.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, не проявлення належної заінтересованості у результатах розгляду справи протягом тривалого строку, не звернення до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не може вважатись порушенням права на справедливий розгляд справи.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, диспозицією ст. 173 КУпАП чітко передбачені кваліфікуючи ознаки дрібного хуліганства, а саме: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Судом установлено, що 10 серпня 2024 року близько о 19.00 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, виражався до працівників ТЦК нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №153474 від 10 серпня 2024 року, рапортами інспекторів від 10 серпня 2024 року із змісту якого слідує, що 10 серпня 2024 року близько о 19.00 год., за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, де військовозобов`язані проходять ВЛК, невідомий громадян, перебуваючи в приміщенні лікарні, вчинив бійку з працівником ТЦК. Після того, як бійку припинили, було викликано працівників поліції через лінію «102». Також, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10 серпня 2024 року в яких останні зазначили, що 10 серпня 2024 року невідомий громадян, перебуваючи в нетверезому стані, забіг в приміщення лікарні, де вів себе зухвало, на зауваження не реагував, на прохання вийти з кабінету, відмовився. Після чого, почав штовхатись та намагатись вчинив бійку.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 10 серпня 2024 року слідує, що 10 серпня 2024 року о 17.00 год. до нього зателефонував ОСОБА_6 , який орендує у нього автомобіль та повідомив, що він не може передати кошти за оренду транспортного засобу, оскільки його незаконно затримали ТЦК та привезли в лікарню за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 46 для проходження ВЛК. В той час він перебував на дні народженні своєї сестри, де випивав алкогольні напої. Після розмови, ОСОБА_1 поїхав до ОСОБА_6 . Прибувши в лікарню, він зайшов до кабінету, де знаходився працівники ТЦК, та між ним та іншими особами виник конфлікт під час якого він виражався нецензурною лайкою та на зауваження працівників не реагував у зв`язку з чим до нього застосували силу. Аналогічні пояснення надала ОСОБА_7 в письмових поясненнях від 10 серпня 2024 року. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №1525 від 10 серпня 2024 року.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Щодо притягнення особи до відповідальності за вчинена правопорушення,передбачено ст.185КУпАП, то суд зазначає, що правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги військовослужбовця, оскільки вимога або розпорядження військовослужбовця це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як участь військовослужбовця в охороні громадського порядку, законність розпорядження або вимоги військовослужбовця, злісна непокора.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу військовослужбовця у зв`язку з їх участі в охороні громадського порядку.

Як зазначив у своєму рішенні №10-рп/2011 у справі №1-28/2011 Конституційний Суд України, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як слідує з матеріалів справи, на вимогу військовослужбовців, які приймають участь в охороні громадського порядку на території Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова, залишити приміщення лікарні (приміщення ВЛК), вчинивши хуліганство, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився, вів себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та вчинив бійку.

Тому, аналізуючи та надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за ознаками злісної непокори законній вимозі військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку при виконанні ним службових обов`язків.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 153475 від 10 серпня 2024 року, рапортами інспекторів від 10 серпня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від 10 серпня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10 серпня 2024 року, довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» №1525 від 10 серпня 2024 року.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема те, що особа раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, разом з тим під час вчинення правопорушень перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід остаточно накласти адміністративне стягнення, у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, а саме за ст. 185 КУпАП.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 40-1, 173,185, 221, 268, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 (восьми) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість гривень) грн, на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок ) грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: