Справа № 365/909/24
Номер провадження: 3/365/416/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" грудня 2024 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 3, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Ростовка, Казахстан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працездатного, який офіційно не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584940 від 04.12.2024, складеного інспектором РПП СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП, капітаном поліції Подуражнім В.П.,04.12.2024 приблизно о 08 годині 00 хвилин за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, виганяв з будинку, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Своїми діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, пояснив, що 04.12.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. він, перебуваючи у нетверезому стані, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , з якою спільно проживає. В ході сварки ображав матір нецензурною лайкою, виганяв з дому, проте не бив її. Мати повідомила, що змушена буде викликати поліцію. Проте він сам зателефонував до поліції та повідомив, що ображає матір. Щиро розкаюється у вчиненому, надалі обіцяє так не вчиняти. Термінового заборонного припису не порушував.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона зареєстрована та проживає разом з сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок придбала вона, проте оформила на сина. 04 грудня 2024 року вона ночувала в дочки. Вранці прийшла додому, але хата була зачинена на ключ. Вона відкрила двері та зайшла всередину. Сина вдома не було. Згодом син повернувся син та, коли зайшов до хати, почав на неї кричати, ображати її різними словами, кричати, що вона не має права заходити в хату без його дозволу та він викличе поліцію. Син був п`яний. Він зателефонував до поліції і повідомив, що б`є її, хоч насправді не бив. Коли приїхала поліція, вона пояснила, що він лише ображав її та виганяв з дому, проте не бив. Додатково пояснила, що подібна ситуація трапляється не вперше. Коли син нетверезий, він її ображає та виганяє з дому, не дозволяє іншим її дітям та внукам приходити в гості, проте вона не зверталася до правоохоронних органів, бо їй шкода сина. Підтвердила, що термінового заборонного припису син не порушував.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується, зокрема, на таких засадах: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 584940 від 04.12.2024 (а.с. 1); копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 466137 від 04.12.2024 строком на 3 доби (а.с. 2); копією письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (а.с. 3); копією письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 4); усними поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні, та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні.

ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 04.12.2024 за ч. 1 ст. 178 КУпАП (штраф 17,00 грн); 04.12.2024 за ст. 183 КУпАП (штраф 850,00 грн) (а.с. 6 довідка від 05.12.2024).

В судовому засіданні було встановлено, що дане правопорушення було вчинено ОСОБА_1 , який винен в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності.

Речі не вилучались, майнова шкода не заподіяна.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, - щире розкаяння винного, обставину, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення вчинення правопорушення в стані сп`яніння, суддя вбачає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т.М. Солдатова