Справа № 405/3144/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Лук`янової О.В., при секретарі Волошиній І.С., за участю: прокурора Спінатія В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка в період з 16.08.2016 по 22.02.2022 служила у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді телефоніста групи зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда з Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 156/24 від 01.05.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , займаючи посаду телефоніста групи зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла у ІНФОРМАЦІЯ_2 по 21.02.2022, тобто будучи суб`єктом, на якого відповідно до пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», - у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, подавши зазначену декларацію за вказаний період о 13 год. 03 хв. 10.02.2024, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , посилаючись на підстави, викладені у ньому. Зважаючи на порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», просив визнати останню винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції зазначеної частині вказаної статті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій було роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнала та пояснила, що вона упродовж 2021-2022 років мала військове звання старший солдат та проходила військову службу на посаді телефоніста групи зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначена посада є посадою рядового складу (штатна посадова категорія - солдат) та відповідно до функціональних обов`язків не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. Отже, вона не являється військовою посадовою особою Збройних Сил України.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі сукупності належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявність у діянні особи, яка є суб`єктом правопорушення усіх обов`язкових ознак складу такого адміністративного правопорушення.

Посадовою особою, яка порушила провадження у справі про адміністративне правопорушення шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктом вчинення зазначеного правопорушення можуть бути особи, перелік яких чітко визначений у ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

В протоколі про адміністративне правопорушення № 156/24 від 01.05.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, останній ставиться у провину те, що вона, займаючи посаду телефоніста групи зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла у ІНФОРМАЦІЯ_2 по 21.02.2022, тобто будучи суб`єктом, на якого відповідно до пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, подавши зазначену декларацію за вказаний період о 13 год. 03 хв. 10.02.2024, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесені військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій.

Визначення поняття військових посадових осіб викладено у частині 12 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно якої це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

При цьому, згідно долученого до матеріалів справи ОСОБА_1 витягу із функціональних обов`язків телефоніста групи зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , дана посада не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 була спеціально уповноваженою особою на виконання таких (організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських) обов`язків згідно із законодавством, матеріали справи не містять.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України, а отже, є суб`єктом декларування в розумінні пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без надання належних і допустимих доказів на підтвердження викладеної у ньому події правопорушення, також не є достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

З урахуванням наведених положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не є суб`єктом декларування в розумінні пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а отже, не є суб`єктом інкримінованого їй згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу такого адміністративного правопорушення та, як наслідок, про відсутність його події, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Олена Вікторівна Лук`янова