Справа № 134/1853/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2024 року селище Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Швець Л.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину, те що він ухилявся від виконання батьківських обов`язків, відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою в АДРЕСА_2 , а саме: 05 жовтня 2024 року о 22 години 58 хвилин останній пішов з дому у невідомому напрямку, що загрожувало його життю та здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що на сьогодні він на стадії розлучення із матір`ю свого сина ОСОБА_2 , який на час літньої відпустки проживав з ним с. Приборівка Липовецького району Вінницької області, а коли почався навчальний рік він заявив бажання продовжити навчання у 10 класі Городківської школи. Він сина залишив проживати у його матері, згодом йому зателефонувала вчителька сина та повідомила йому, що ОСОБА_3 пропускає навчання - не ходить до школи. Зателефонувавши синові, останній пояснив свої пропуски тим, що його ображають в школі. 05 жовтня 2024 року до нього зателефонувала його мати - бабуся ОСОБА_3 та повідомила його, що онук пішов із дому і вона не знає де він, того ж дня він приїхав в с. Городківка та почали шукати сина, коли власними силами не змогли його найти, він зателефонував до поліції. Коли сина ОСОБА_3 знайшли, працівники поліції склали протокол на нього. На сьогодні він почав процедуру переведення сина до школи за своїм місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених ч.3 або ч. 4 ст. 173-4 цього Кодексу. В проколі про адміністративне правопорушення не зазначено з посиланням на статтю КУпАП, яке правопорушення вчинив неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З формулювання фабули протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання батьківських обов`язків, а саме: 05 жовтня 2024 року о 22 години 58 хвилин його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішов з дому у невідомому напрямку, що загрожувало його життю та здоров`ю, однак вказані дії передбачені диспозицією ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки, саме вказана частина статті передбачає відповідальність за ухилення батьків, або осіб яких вони замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У зв`язку з викладеним вище суть правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає правовій кваліфікації ч.3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

На думку суду, фабула складеного протоколу не відповідає диспозиції ч.3 ст. 184 КУпАП України, дії ОСОБА_1 кваліфіковані невірно.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За дії, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не настає відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП, тому суд вважає, що провадження у справі слід закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя