Справа № 946/1236/24 Провадження № 3/946/703/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про направлення протоколу для належного оформлення

19 лютого 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТСЦ №5144 в м. Ізмаїл Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 127-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Згідно з даним протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №788608, що складений 02 лютого 2024 року оперуповноважений Одеського управління ДВБ НПУ капітан поліції Поляков І.В., 08.12.2023 о 15:40 годині ОСОБА_1 у м. Ізмаїл Одеської області під час приймання практичного іспиту у громадянки ОСОБА_2 для отримання нею права керування транспортними засобами категорії «В» повторно порушив встановлений порядок приймання такого іспиту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 127-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складаний із грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, у зв`язку з чим у суду немає можливостей розглянути справу по суті.

Так, КУпАП чітко визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, в тому числі, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення точно не зазначена суть адміністративного правопорушення відповідно до нормативного акту, що передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 127-4 КУпАП встановлена відповідальність за порушення посадовими особами встановленого порядку проведення державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а так само порушення встановленого порядку атестації їх спеціалістів. Частиною 2 ст. 127-4 КУпАП встановлена відповідальність за порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія. А ч. 3 ст. 127-4 КУпАП відповідальність встановлена за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.

Враховуючи, що ст. 127-4 КУпАП є бланкетною нормою, то для настання відповідальності за нею слід чітко встановити, який конкретно розділ, пункт і таке інше, і якого саме порядку був порушений, і це обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення для того, щоб особа знала від чого захищатися в суді, а також для здійснення судом оцінки, чи дійсно мали місце відповідні порушення при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому посилання на конкретні норми нормативного акту, що встановлює порядок приймання практичного іспиту для отримання особою права керувати транспортними засобами певної категорії, має бути зроблене безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення, а не у будь-яких інших додатків, що долучені до протоколу, оскільки саме протокол є документом, який висуває у провину конкретне обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а додатки до нього є лише доказами такого обвинувачення. Ані особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ані суд не мають здійснювати відшукання певних порушень, оскільки це суперечить засаді змагальності, яка забороняє покладання функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу, тому порушення, які висуваються в провину притягуваному, мають бути чітко вказані саме у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, протокол же про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить ані посилання на певні нормативні акти, що встановлюють порядок приймання практичного іспиту для отримання особою права керувати транспортними засобами певної категорії, ані вказівку на порушення якого саме розділу, пункту тощо висувається в провину притягуваному.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак, у порушення зазначеної ч. 2 ст. 251 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені докази, а саме постанова, на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за одне з порушень, передбачених ст. 127-4 КУпАП.

Як було вище зазначено, ч. 3 ст. 127-4 КУпАП встановлена відповідальність не за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчиненні особою повторно, а за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення. Саме тому, для настання відповідальності за ч. 3 ст. 127-4 КУпАП обов`язково на особу перед цим мало би бути накладено адміністративне стягнення за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, але не зважаючи на це, особа знову протягом року допустила відповідні порушення. А ці обставини можуть бути підтверджені виключно постановою у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд, зберігаючи безсторонність, позбавлений можливості самостійно витребувати зазначені докази, оскільки тим самим суд буде вимушений перебрати на себе функцію обвинувачення, що є недопустимим в демократичному суспільстві.

За наявності зазначених порушень вимог чинного законодавства судом не може бути вирішено питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому протокол про адміністративне правопорушення відносно неї слід повернути для належного оформлення.

Такий висновок суду збігається з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 5 п. 24 його постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судоми України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якої Пленум Верховного Суду України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 127-4 КУпАП та додані до нього матеріали направити до Одеського управління ДВБ НПУ для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко