Справа № 333/7455/23
Провадження № 3/333/60/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 407599 від 26.08.2023, ОСОБА_1 26.08.2023 о 07 години 00 хвилинкерував автомобілем Nissan TIIDA, д/н НОМЕР_1 по вул. Горіхівське шосе, 14а, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння провадився у встановленому законодавством порядку за допомогою приладу Drager Alcotest® 6820, результат 0,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Від захисника Шульги Г.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не підтверджується належними та допустимими доказами. Так, водій ОСОБА_1 був не згодний з результатом приладу «Драгер», та наполягав, що спиртних напоїв не вживав.Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле. Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,27 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.Крім цього, звертає увагу суду, що у ОСОБА_1 дуже хворий батько ОСОБА_2 (це підтверджується документами які додаються до клопотання) і в той день він поспішав до нього, так як батько ОСОБА_2 дуже погано себе почував, тому ОСОБА_1 не мав часу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис з бодікамер, суд дійшов наступного.

За змістом положень статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою на те особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, який доводить винуватість особи в інкримінованому їй порушенні Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність та обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути перевірені за допомогою інших допустимих доказів, які б "поза розумнім сумнівом" доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як про це неодноразово зазначав ЄСПЛ, у своїх рішеннях по справах "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р. п. 45 (заява N 21037/05 п. 45), "Смирнов проти України" від 15.10.2010 р. п. 53 (заява N 38683/06), "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р. п. 75 (заява N 29644/10).

Частина 2 статті 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (стаття 8 Конституції України), зобов`язує органи державної влади та їхніх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що полягає у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager Alcоtest 6820 пройшов огляд, згідно результатів якого було виявлено 0.27 проміле.

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% у діапазоні понад 0.4 проміле.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у 0,27 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

До уваги також слід взяти й те, що самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом, що солідаризується з запереченнями ОСОБА_1 .

У цьому випадку особа вправі була пройти більш поглиблений медичний огляд. Суд приймає до уваги доводи захисника, що ОСОБА_1 не мав такої можливості пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки поспішав до батька, хвороба якого підтверджується відповідними медичними документами та свідоцтвом про смерть останнього, доданими до клопотання.

Більш того, статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974р., визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,5 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував вживання алкоголю, припускав, що, можливо, має значення той момент, що він перед зупинкою мив вікна автомобіля рідиною, що містить спирт. Прикметно, що й працівник поліції під час зупинки висунула припущення про наявність запаху, який притаманний омивачу скла.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, що чітко вбачається з відеозапису, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,27 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тому провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Ковальова