Справа № 191/909/24
Провадження № 3/191/363/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №591090 від 23.02.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 23.02.2024 року о 19:30 годині в м. Синельникове, по вул. Центральній, неподалік буд.23 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечив та пояснив, що він являється керівником благодійної організації «Благодійний фонд «ЯшКІНО для всіх». 23.02.2024 року він разом з ОСОБА_2 забрали благодійну допомогу та відвезли в с.Кислянка. Під час перевезення розлився антисептик, який був у цій переліку допомоги. Мали поставити автомобіль у ОСОБА_3 , але їй стало погано і вона попросила відвезти до аптеки. Він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали і незрозуміло чому їх зупинили поліцейські. Під час перевірки поліцейські відчули запах антисептика, який ще не вивітрився і вирішили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив і пояснив всю ситуацію. Зокрема, що він був вимушений сісти за кермо, так як ОСОБА_3 , яка зазвичай керує цим автомобілем, стало погано. Поліцейські сказали, що необхідно пройти огляд, на що він був змушений відмовитися, адже вони дуже поспішали. Та й самі поліцейські побачивши стан ОСОБА_4 , сказали, що їй дійсно необхідна допомога, але все ж таки склали протокол. При всіх цих подіях понятих не було, від керування автомобілем його не відсторонювали, так як поліцейські сказали підписати документи та відпустили, сказавши, щоб швидше їхали. Тому вони поїхали до аптеки «Факультет Фарм», де ОСОБА_4 виміряли тиск і вона купила ліки, які одразу ж прийняла. Докази щодо зазначених обставин він долучив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що в той день вона мала їхати з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо волонтерської допомоги. З`їздили і їй стало погано та через це за кермо вона сісти не могла. Попросила відвезти до аптеки, щоб придбати ліки. ОСОБА_9 був за кермом. Поліцейські чомусь зупинили автомобіль, почали документи якісь складати, але які вона не пам`ятає, бо їй дійсно було погано. Але пам`ятає, що при цьому крім них та поліцейських нікого не було. Потім вони поїхали до аптеки на площі Привокзальній, де їй виміряли тиск і вона купила ліки, які одразу ж прийняла і їй стало набагато краще.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він являється волонтером. 23.02.2024 року він разом з ОСОБА_11 їздили в с.Кислянка, бо їх попросили ліки привезти туди. При транспортуванні в автомобілі розлився антисептик. Коли приїхали, то ОСОБА_12 , у якої стоїть автомобіль, сказала, що їй дуже погано і пропросила відвезти її до аптеки на площі Привокзальній. Вона має водійське посвідчення, але сама не змогла сісти за кермо через самопочуття. Так як у нього мало досвіду керування автомобілем, то за кермо сів Яків. Коли їхали їх зупинили поліцейські. При спілкуванні з ОСОБА_13 почули запах антисептика і вирішили, що в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Їм пояснили, що вони поспішають, бо людині погано. Після цього вони поїхали до аптеки і Людмила пішла туди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №591090 від 23.02.2024 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено, що 23.02.2024 року о 19:30 годині в м. Синельникове, по вул. Центральній, неподалік буд.23 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Аналогічно, якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, за яке його було зупинено, то і вимоги поліцейського до водія про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є неправомірними.

У матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №897408 від 23.02.2024 року, в якій зазначено, що 23.02.2024 року о 19 год.30 хв. В м.Синельникове по вул.Центральній неподалік будинку 23 водій ОСОБА_1 здійснював рух на т.з. Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР України, також водій здійснював рух на т.з. і при цьому не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземними транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР України. Однак дані порушення поліцейські могли виявити також лише на підставі законної зупинки транспортного засобу внаслідок очевидного для них порушення ПДР іншими словами поліцейські не могли знати, не зупинивши на законних підставах транспортний засіб Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про відсутність вказаних документів.

Таким чином, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ПДР ОСОБА_1 , які підтверджують законне право поліцейських для його зупинки матеріали справи не містять.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає наказ МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 3, 4 розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок № 1103).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає спільний наказ МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі наказ № 1452/735).

Частиною 1 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №591090 від 23.02.2024 року не долучено відеозапису, який би зафіксував факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відсутня інформація із зазначенням причин неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є охоронцями ПП «Явір 2000», однак, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_6 заперечили присутність будь яких інших осіб, крім них, ОСОБА_1 та поліцейських.

Крім того, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, але жодних доказів цього до протоколу не долучено.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини, презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, та докази, що викликають розумні сумніви, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова