Провадження № 3/742/512/24
Єдиний унікальний № 742/778/24
Постанова
19 лютого 2024 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,
30 листопада 2023 року ОСОБА_1 здійснював полювання в мисливських угіддях МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР поблизу сіл Голубівка та Івківці Прилуцького району в заборонений час, без належного на те дозволу, в результаті проведеного незаконного полювання було добуто одну лисицю, чим порушено ч.1,3 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.85 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі підтвердив, вину визнав. Щиро розкаявся у скоєному. Вказав, що про участь у відстрілі його повідомив голова первинної організації УТМР (села Івківці) ОСОБА_2 . Перед відстрілом єгерь МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР ОСОБА_3 провів їм інструктаж, перевірив дозвільні документи та вони приступили до заходів щодо відстрілу лисиць. Підтвердив, що добув одну лисицю. Повідомив, що має посвідчення мисливця та всі дозвільні документи на зброю. Завжди вчасно сплачує членські внески. В санітарному відстрілі звірів приймав участь вперше. Були присутні як голова організації так і єгер, тому і був впевнений, що жодних порушень не допускає. Підтвердив, що наявність свого прізвища у списку до дозволу, не перевіряв. Вказав на недопущення побідного в майбутньому. Просив не конфісковувати в нього рушницю.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 підтвердили обставини даної події. Вказали, що дійсно 30 листопада 2023 року приймали участь у санітарному відстрілі лисиць. Були запрошені головою первинної організації УТМР (села Івківці) ОСОБА_2 . При цьому був присутній єгер МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР ОСОБА_3 , який провів їм інструктаж, перевірив дозвільні документи та вони приступили до заходів щодо відстрілу лисиць. В ході якого ОСОБА_1 було добуто одну лисицю. Були впевнені, що мають дозволи на участь у відстрілі.
Свідок ОСОБА_3 , єгер МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР, в судовому засіданні дав показання, що на території Прилуцького району збільшилась популяція хижих тварин, зокрема лисиць, які є перенощиками інфекційних захворювань. У зв`язку з цим МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР було надано дозвіл №6 від 10.11.2023 на відстріл лисиць в період з 10 листопада 2023 року по 31 грудня 2023 року. 29 листопада 2023 року обговорив дане питання з директором МРП та було вирішено провести дані заходи 30 листопада 2023 року в районі сіл Голубівка та Івківці. До даного заходу було залучені мисливці, в тому числі ОСОБА_1 . Свідком було проведено інструктаж мисливців та перевірено наявність відповідних дозвільних документів. Під час заходу ОСОБА_1 було добуто одну лисицю. Те що ОСОБА_1 помилково не внесений до даного списку членів бригади на відстріл, це його вина як єгеря.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Відповідно до ч.2 ст.85 КУпАП, повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, тягне за собою накладення штрафу на громадян від шістдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої або позбавлення права полювання на строк до трьох років з конфіскацією рушниць та інших знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тв. аринного світу чи без такої і на посадових осіб - від дев`яноста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої (ч.2 ст.85 КУпАП).
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про тваринний світ», ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливством вважається вид спеціального використання тваринного світу, яке здійснюється шляхом добування диких звірів та птахів, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь і які можуть бути об`єктами полювання.
Вимогами ст. 22 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку і одержали відповідні документи, що засвідчують право на полювання.
Вимогами ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» забороняється, зокрема: 1) полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму; 2) полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей; 3) полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу); 5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування;
Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.
Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП підтверджується сукупністю доказів в матеріалах справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення №000007 від 16 січня 2024 року, згідно якого вбачається, що 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 здійснював полювання в мисливських угіддях МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР поблизу сіл Голубівка та Івківці Прилуцького району в заборонений час, без належного на те дозволу, в результаті проведеного незаконного полювання було добуто одну лисицю, чим порушено ч.1,3 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання»;
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення адміністративних правопорушень, і є джерелом доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
-Довідкою розрахунком заподіяної шкоди від 31 січня 2024 року за №03/101, копією наказу від 19 червня 2017 року за №301/222, Таксами для обчислення розміру відшкодування збитків, згідно якої загальна сума збитків, нанесених державному мисливському фонду, становить 1000 грн.;
- Копією Дозволу №6 на відстріл вовків та лисиць від 10.11.2023, Списком мисливців, що можуть бути задіяні у відстрілі в угіддях МРП «Прилуцьке» ЧОО УТМР хижих та шкідливих тварин з 10 листопада по 31 грудня 2023 року, клопотанням від 01 листопада 2023 року за №9, згідно яких встановлено, що особи, які були задіяні до проведення відстрілу 30 листопада 2023 року, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до цього списку не входять;
-Посвідченнями мисливців та дозволами на право зберігання та носіння зброї ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
-Звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу №002506 від 01 грудня 2023 року-результат збудника сказу негативний;
Дані докази, досліджені судом під час розгляду справи, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, є належними, допустимими та доводять вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.
За таких обставин, суд визнає дані докази достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В ході розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та вказав про недопущення в майбутньому аналогічних порушень.
Має дозвіл на зберігання і носіння зброї, а також посвідчення мисливця та членський квиток Українського товариства мисливців і рибалок.
За наведених вище обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи та встановлені судом, усі інші обставини справи в сукупності, та виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, суд вважає, що доцільним є накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу без конфіскацією зброї з конфіскацією незаконно добутого об`єкту тваринного світу.
На думку суду саме таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до листа від 31 січня 2024 року за №03/110, Північне міжрегіональне управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України просило суд прийняти рішення про відшкодування заподіяних збитків державному мисливському фонду в розмірі 1000 грн.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди.
Згідно ч.3 ст.40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Оскільки правопорушенням було завдано шкоду саме Державі, а не громадянинові, підприємству, установі або організації, то збитки за даною постановою стягненню не підлягають; питання про стягнення з порушника заподіяної ним шкоди мисливському фонду, відповідно до вимог ч.3 ст.40 КУпАП, може бути вирішено судом в порядку цивільного судочинства.
Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.85, ст. 173, 283-285, 294 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) грн. на користь держави без конфіскації рушниці, з конфіскацією незаконно добутого об`єкту тваринного світу (лисиці).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 грн. 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА