Провадження №33/812/520/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуюча у першій інстанції Репушевська О. В.
Доповідачка апеляційного суду ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

в складі: головуючого- судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Ковальського Є. В.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 25 вересня 2024 року о 19 годині 44 хвилині в смт Криве Озеро Миколаївської області по вулиці Волощанській, водій ОСОБА_2 , керував мопедом марки «Honda» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В порушення пункту 2.5 ПДР України ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, що зафіксовано в присутності двох свідків та за допомогою технічного засобу відеозапису.

ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою 17 жовтня 2024 року особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 та провадження у справі закрити.

Разом з тим клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що подав скаргу своєчасно з дня отримання ним копії постанови. За таких обставин, вважав, що пропустив строк з поважних причин.

Перевіривши доводи, викладені в клопотанні, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню з наступних підстав.

Згідно до положень частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Також у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Згідно матеріалів провадження судове рішення про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ухвалено 25 вересня 2024 року, в день коли відбулося судове засідання по суті за його участю (а.с.25).

8 жовтня 2024 року після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови судді, її копія направлена на адресу ОСОБА_2 з супровідним листом та з роз`ясненням йому порядку сплати штрафу (а.с.27). Копія постанови судді та роз`яснення порядку її виконання отримано ОСОБА_2 10 жовтня 2024 року (а.с.28).

Заяв про видачу копії постанови від імені ОСОБА_2 та відмову суду в її видачі в період з 25 вересня по 8 жовтня 2024 року матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 17 жовтня 2024 року. Тобто, поза межами строку встановленого статтею 294 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи та постанови судді вбачається, що учасник справи належним чином повідомлявся про дати слухання справи, брав участь у її розгляді, як особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, зокрема при її розгляді по суті 25 вересня 2024 року, надавав пояснення у суді та знав про видалення складу суду до нарадчої кімнати задля постановлення судового рішення, яке проголошено у той же день (а.с.11-26).

Такі обставини свідчать про обізнаність правопорушника про дату ухваленої судом постанови.

Інші твердження щодо дати отримання копії постанови, як підстави для відрахування строку на апеляційне оскарження, є такими, що суперечать положенням статті 294 КУпАП, оскільки датою початку такого строку є дата винесення постанови судом.

Таким чином, будучи обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та датою постановленого судом рішення у справі, особа, відносно якої складено протокол, зволікав зі своєчасною подачею апеляційної скарги, не направив її вчасно без об`єктивних на то причин.

Отже, апелянтом пропущений десятиденний строк, передбачений на оскарження постанови в справах про адміністративні правопорушення, а наведені ним причини, які перешкодили йому в передбачений законом строк подати апеляційну скаргу не є поважними.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом був пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками невідкладно повернути - ОСОБА_2 .

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова