ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кравченко Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Давидової О.М.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 866215 від 20.07.2024, ОСОБА_1 , 20 липня 2024 року о 00 год. 02 хв. в м. Київ, по вул. Освіти, 2, керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510, результат позитивний - 2,75% (проміле), тест №900, з результатом згідний, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, щов день події він проводив своє дозвілля після роботи, відпочивав та вживав алкогольні напої за місцем проживання його друзів. Після відпочинку попрямував до свого автомобіля, який був припаркований по вул. Освіти, біля буд. №2, щоб забрати документи. Та мав намір іти додому, оскільки проживає за квартал від цього місця. Перебуваючи в автомобілі, з виключеним двигуном, побачив як в цей час до автомобіля під`їхали працівники патрульної поліції, які з їхніх слів виявили правопорушення, а саме відсутність підсвітки номерних знаків. В той же час, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події. Повідомили також, що якщо він не пройде огляд, то на нього складуть протокол про адміністративне правопорушення. Він добровільно пройшов огляд. Після того, як поліцейські надали йому протокол про адміністративне правопорушенння, він виявив, що в ньому написано, що він керував транспортним засобом. Однак ОСОБА_1 працівникам патрульної поліції повідомив, що він автомобілем не керував, а лише вирішив забрати документи з салону автомобіля.

Захисник Давидова О.М., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підтвердила подію, яку пояснив її підзахисний та через канцелярію суду подала клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з урахуванням викладених у письмових запереченнях обставин.

В судове засідання, за клопотанням захисника, також викликалися працівники патрульної поліції, які оформлювали вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, інспектор взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку №1 (з ОПБ) УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції Дринь Л.А. в судовому засіданні надала покази, з яких слідує, що водій автомобіля «Mitsubishi Lancer" д.н.з. НОМЕР_2 їздив вперед та назад по вул. Освіти. При цьому, на запитання захисника, зазначила, що доказів, в тому числі, які підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним заособом та його зупинки, в тому числі відозапису з нагрудних боді камер немає. Підтвердити саме зупинку працівниками патрульної поліції транспортного засобу чи рух такого вона неможе. Після того, як вона почала спілкуватися з водієм ОСОБА_1 , в нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Було запропоновано на місці пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Після того, як було проведено освідування, було складено усі необхідні матеріали по вчиненню адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП органом поліції надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 866215 від 20.07.2024;

- відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 20.07.2024 на DVD-диску;

- направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2024 о 00 год. 10 хвилин;

- постанова серії ЕНА № 2640350 від 20.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за п. 3 ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- результат тесту №900 приладу «Drager» від 20.07.2024, тест позитивний 2,75% (проміле).

В судовому засіданні було досліджено відеозаписи з нагрудних бодікамер БК 473827, БК 477756, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За результатами дослідження, знайшли своє підтвердження пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника в частині вісутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зокрема відеозапис розпочинається після того, як патрульні поліцейські підходять до автомобіля, який припаркований на узбіччі по вул. Освіти в м. Києві з вимкненим двигуном та ліхатрами (фарами) та просять ОСОБА_1 , який знаходився на водійському сидінні в атомобілі включити габарити для перевірки підсвітки номерного знаку автомобіля. Після чого, на вимогу поліцейських, останній погодився пройти огляд на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, о 00 год. 17 хв. 20.07.2024 він пройшов огляд із застосуванням приладу «Драгер», кількісний показник якого склав 2,75% (проміле), що останній і не заперечував, адже він повідомив, що дійсно вживав алкогольні напої, однак автомобілем не керував. Після пред`явлення для ознайомлення протоколу про адміністративне правопорушення починає пояснювати, що він не керував транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 , захисника Давидової О.М., працівника патрульної поліції Дринь Л.А., надані в судовому засіданні, суддя приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в даному випадку, необхідно встановити чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння та з`ясувати та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, керувала транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суддя наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Надані суду відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), пояснення працівника патрульної поліції, містять відомості, які суперечать обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 866215 від 20.07.2024 р. та в той же час узгоджуються з поясненнями, наданими ОСОБА_1 безпосередньо в судовому засіданні, отже, суддя не може визнати відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому факт перебування особи, яка має посвідчення водія в автомобілі, який не рухається, не мав наміру розпочати рух та не рухався до його зупинки працівниками патруальної поліції, в стані алкогольного сп`яніння не встановлює собою склад адміністративного праовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суддя приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведена правова позиція закріплює, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи в своїй сукупності дослідженні докази, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої закрито провадження у справі, її захисником протягом десяти днів з дня її вручення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя Я.В. Кравченко