ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6788/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 126 КпАП України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у м. Києві на площі Харківська керував т.з. Skoda Fabia н.з. НОМЕР_1 , будучи неповнолітнім та не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України.

Мати ОСОБА_1 у суді пояснила, що вони не погоджуються з цим протоколом, оскільки працівниками поліції було порушено вимоги ч. 2 ст. 33 ЗУ "Про національну поліцію", згідно з якою проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, з якого убачається, що ОСОБА_1 у м. Києві на площі Харківська керував т.з. Skoda Fabia н.з. НОМЕР_1 , будучи неповнолітнім та не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України; долученим відео з боді-камер працівників поліції. Відповідні докази повністю узгоджуються між собою та не дають підстав для будь-яких сумнівів щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч.9 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, неповнолітні особи віком від 16 до 18 років у разі вчинення правопорушень, передбачених ст. 126 КУпАП, підлягають відповідальності на загальних підставах.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На відеозаписі, який містяться на компакт-диску в матеріалах справи, зафіксовано, що при перевірці документів ОСОБА_1 було встановлено, що останній немає посвідчення водія, та йому 17 років.

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, працівники поліції позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, їх дії є послідовними, мають безсторонній характер.

При цьому доводи про порушення права ОСОБА_1 на захист свого підтвердження не знайшли.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Щодо доводів про те, що ОСОБА_1 було надано протокол без його розпису про роз`яснення йому прав, то як убачається з відео, останній ставив свій підпис на оригіналі протоколу, а йому було надано його копію, у зв`язку з чим там і відсутній його підпис.

Також, суд не може погодитись із доводами законного представника у що неповнолітнього було опитано в порушення положень ч. 2 ст. 33 Закону України "Про національну поліцію" без часті батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про національну поліцію" національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про національну поліцію" під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно із ст. 23 наведеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює, зокрема, превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про національну поліцію" передбачено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Опитування особи є превентивним заходом, який поліція може застосовувати відповідно до ст. 31 Закону у своїй діяльності.

Зокрема опитування дитини може бути проведено з метою отримання інформації про обставини правопорушення, жертвою або свідком якого вона стала.

У даному випадку працівник поліції діяв у сфері здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а також щодо виявлення адміністративних правопорушень та їх припинення.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Цю Інструкцію розроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законів України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1363 "Про затвердження Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою".

У розділі ІІ відповідної Інструкції встановлено порядок документування адміністративних правопорушень, у пункті 17 якої прямо передбачено, що у разі вчинення адміністративного правопорушення неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років протокол про адміністративне правопорушення складається стосовно одного з батьків неповнолітньої особи або особи, яка їх замінює, відповідно до частини третьої статті 184 КУпАП.

А у разі вчинення неповнолітньою особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, 130, 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається стосовно цієї особи.

У даному випадку, працівником поліції було задокументовано адміністративне правопорушення, за яке наступає відповідальність з 16-ти років, стосовно цієї особи шляхом складання протоколу, що прямо передбачено нормативно-правовим документом, який регулює порядок складення протоколів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

Відповідно до п. 9 відповідного розділу Інструкції передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення. У оспорюваному протоколі особою, стосовно якої складено протокол, відповідно були добровільно надані пояснення.

Обставини, за яких до ОСОБА_1 було застосовано превентивний захід у виді опитування з метою отримання інформації про обставини правопорушення, жертвою або свідком якого він став, не встановлено.

Відповідна інструкція, так само як і положення КУпАП, не передбачають жодних застережень щодо неможливості документування адміністративного правопорушення, за яке наступає відповідальність з 16-ти років, стосовно цієї особи.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоєно правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КпАП України.

Згідно ст.12 КУпАП, встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, обставиною, що пом`якшує суд визнає вчинення правопорушення неповнолітнім, уважає за необхідне накласти на останнього захід впливу у вигляді попередження, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи, що до особи було застосовано захід впливу у виді попередження та адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не стягується, оскільки за вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 24-1, 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України, та застосувати захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя О.Ю. Рудюк