П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участі прокурора Вакула Ю., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , представника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 Курах Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали про адміністративне правопорушення за протоколом №45 від 08.03.2024 р. який надійшов від начальника 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, протоколом №46 від 08.03.2024 р., який надійшов від начальника 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, протоколом №49 від 08.03.2024 р., який надійшов від начальника 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, протоколом №50 від 08.03.2024 р., який надійшов від начальника 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи: КНП "Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології", посада: заступник директора КНП, медичний директор, мешканця м. Ужгород, вул. Д. Климпуша, 4/24, за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №45 від 08.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду заступника - медичного директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради (далі КНП «ОКЦНН» ЗОР), будучи виконувачем обовязків директора та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.28 Закону, 15.06.2023 маючи на розгляді заяву ОСОБА_2 про прийняття його на посаду лікаря-онколога діагностично-амбулаторного відділення який являється рідним братом директора КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 , не повідомив у встановленому законом порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня, вищестоящого керівника, а саме директора Департаменту охорони здоровя Закарпатської ОВА про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №46 від 08.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника - медичного директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради (далі КНП «ОКЦНН» ЗОР), будучи виконувачем обовязків директора та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону, 15.06.2023 підписав наказ № 255-К «Про прийняття на посаду за сумнісництвом» на посаду лікаря-онколога діагностично-амбулаторного відділення ОСОБА_2 , який являється рідним братом директора КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, на думку уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушено приписи ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане посадовою особою Управління Стратегічних розслідувань Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції за ознаками складу адміністративного правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №49 від 08.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника - медичного директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради (далі КНП «ОКЦНН» ЗОР, будучи виконувачем обовязків директора та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.28 Закону, 31.05.2023 маючи на розгляді заяву ОСОБА_4 про прийняття його на посаду лікаря-рентгенолога кабінету інтервеційної радіології операційного блоку зі стерилізаційною на 0.25 ставки з 02.06.2023 року за сумісництвом, який являється рідним братом директора КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 , не повідомив у встановленому законом порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня, вищестоящого керівника, а саме директора Департаменту охорони здоровя Закарпатської ОВА про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №50 від 08.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника - медичного директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради (далі КНП «ОКЦНН» ЗОР), будучи виконувачем обовязків директора та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону, 31.05.2023 підписав наказ № 206-К «Про прийняття на посаду за сумісництвом» на посаду лікаря-рентгенолога кабінету інтервеційної радіології операційного блоку зі стерилізаційною на 0.25 ставки з 02.06.2023 року, з посадовим окладом 20 100 гривень та оплатою праці відповідно відпрацьованому часу, за сумісництвом, ОСОБА_4 , який являється рідним братом директора КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, на думку уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушено приписи ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане посадовою особою Управління Стратегічних розслідувань Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції за ознаками складу адміністративного правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 29.03.2024 року адміністративні справи № 308/4999/24 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №308/5031/24 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №308/5034/24 за ч.2 ст.172-7 КУпАП та № 308/4997/24 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 36 КУпАП об`єднані в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі єдиний номер № 308/4997/24.

Керуючись принципом рівності сторін і вимог змагальності процесу, регламентованих статтею 6 параграфом 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також керуючись позицією рішення Європейського суду з прав людини від 6 березня 2017 року у справі «Карелін проти Російської Федерації» судом були вислухані особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурор .

Прокурор 12.04.2024 року подала клопотання про повернення протоколів про адміністративне правопорушення для належного дооформлення, згідно якого просила суд повернути протоколи №45,46,49 та 50 від 08.03.2024 року для їх належного дооформлення органу, посадовою особою якого складено ці протоколи про адміністративні правопорушення.

Суд зауважує, що приписами ст. 284 КУпАП визначено види постанов по справі про адміністративне правопорушення , серед яких не передбачений такий вид постанов, як повернення протоколу на доопрацювання. З огляду на викладене, суд відмовив у задоволенні заявленого клопотання.

В судовому засіданні прокурор протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно гр. ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП за №45, 46 підтримала у повному обсязі. Зазначила, що згідно з фактичними обставинами, ОСОБА_1 будучи 14.06.2023 обізнаним про факт перебування у відпустці ОСОБА_3 1 день 15.06.2023, підписав наказ про прйняття на роботу у цей день рідного брата свого керівника - ОСОБА_2 та не повідомив Департамент про прийняте рішення.

При цьому, приватний інтерес ОСОБА_1 обгрнтовано "бажанням сприяти своєму керівнику ОСОБА_3 у вирішенні його особистих питань з працевлаштуванням брата та недопущення виникнення у його керівника ОСОБА_3 реального конфлікту інтересів у зв`язку із прийняттям на робоу близької особи".

Враховуючи вказані вище обставини, а також те, що ОСОБА_1 приймаючи рішення про прийняття на роботу рідного брата свого керівника був достеменно обізнаний, про те, що останній перебуває у відпустці лише 1 день, за відсутності наданих ОСОБА_1 пояснень про причини прийняття цього рішення саме у день відсутності директора КНП , вважає, що в діянні ОСОБА_1 наявний реальний конфлікт інтересів та відповідно склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Просила суд притягнути гр. ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП до відповідальності. Просила суд врахувати висновок у справі в порядку ст. 250 КУпАП, складений нею та надала пояснення аналогічні викладеним у висновку.

В судовому засіданні представник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ОСОБА_5 , заперечив вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень відповідальність за які передбачена ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП . Подав до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення в письмовому вигляді. Зазначив, що справа підлягає закриттю з наступних підстав. Зазначив, що особа, що склала протокол вважає, що оскільки ОСОБА_1 є в підпорядкуванні ОСОБА_3 то в нього є приватний немайновий інтерес, який полягав у бажанні сприяти своєму керівнику у вирішенні його особистих питань з працевлаштування брата. Разом з тим, такі твердження нічим не підтверджені, навпаки ОСОБА_1 не приймав жодних рішень як заступник директора, а виконував обов`язки керівника, тобто в нього відсутній будь-який приватний інтерес.

Зазначає ,що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними братами ОСОБА_3 , директора КНП «ОКЦНН», який 16.06.2023 в перший робочий день після відпустки, у відповідності до п.16 Контракту проінформував Закарпатську обласну раду про вжиття заходів щодо врегулювання конфліктів інтересів. Вказаний лист отримано Закарпатською обласною радою 16.06.2023 року, проте, всупереч ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» Закарпатською обласною радою відповідних заходів вжито не було, натомість 06.07.2023 року повідомлення ОСОБА_3 разом з іншими матеріалами скеровано до НАЗК , яке в подальшому перенаправило їх до НПУ щодо перевірки стосовно наявності в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Вказує, що з огляду на те, що про наявність конфлікту інтересів у відповідності до ст. ЗУ «Про запобігання корупції» 16.06.2023 ОСОБА_3 повідомив Закарпатську обласну раду, вказана обставина виключає притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП.

Захисник зазначає, що оскільки під час розгляду справи у ОСОБА_1 не було встановлено наявності умов реального конфлікту інтересів, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, а також свідчить і про те, що такий не приймав рішень в умовах реального конфлікту інтересів, які не визначені у суті адміністративного правопорушення, суть якого вказано у протоколі №48, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Вказує, що за таких обставин, відсутня сама подія адміністративного правопорушення ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, вказана у протоколі, а тому справа стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за які передбачена ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП заперечив. Вказав, що працює медичним директором, на період відпустки директора виконує його обов`язки. Прийняття на роботу осіб було зумовлено виробничою необхідністю, оскільки фінансування здійснюється НСЗУ, а заклад повинен відповідати вимогам пакетів, які міняються, тому необхідно було залучити спеціалістів різних галузей. Зазначив, що у той час відбувалася кластеризація, тому заклад повинен був відповідати усім вимогам. Вказав, що у травні-червні 2023 року проводилася реорганізація лікувальних закладів, в тому числі і КНП «ОКЦНП». Під час цього необхідно було вирішити ряд кадрових призначень лікарів для подальшого функціонування закладу та отримання ним фінансування для лікування пацієнтів. В травні та червні 2023 року директор ОСОБА_3 , знаходився у відпустці і всі питання про призначення лікарів вирішував він, щоб відповідати вимогами надкластерного закладу. Для цього необхідно було мати і лікаря-онколога, а ОСОБА_2 є спеціалістом, який мав сертифікат лікаря-онколога та відповідно себе зарекомендував працюючи в закладі раніше. Зазначив, що він не погоджував та не повідомляв директора ОСОБА_3 про прийняття його братів. ОСОБА_3 жодним чином не впливав на цей процес, ОСОБА_4 є кваліфікованим фахівцем і проходив у них раніше інтернатуру.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань в судовому засіданні пояснив, що є директором КНП «ОКЦНН». Вказав, що ОСОБА_1 є медичним директором КНП «ОКЦНП». Зазначив, що працює на посаді з жовтня 2020 року, точної дати не пам`ятає. Вказав, що разом з ним в центрі працює його батько і 2-є братів. Крім того він ще працював на посаді лікаря нейрохірурга в цьому центрі.

Вказав, що спеціальність ОСОБА_2 - лікар-нейрохірург, ОСОБА_2 пройшов спеціалізацією за онкологією і наказом медичного директора ОСОБА_1 , який на той час в.о. директора на ОСОБА_2 покладено додатково обовязки лікаря - околога. Вказав, що він на той час перебував у відпустці. Наголосив на тому, що ОСОБА_2 приймав на роботу не він, оскільки на той момент він ще не перебував на посаді директора КНП «ОКЦНН». Зазначив, що після того, як він вийшов з відпустки, кадрова служба повідомила йому про призначення його братів на посади , у звязку з чим наступного дня подав повідомлення про потенційний конфлікт інтересів на адресу керівництва обласної ради у зв`язку з роботою його братів. Зазначив, що їм потрібно було виконати вимоги постанови КМУ.

Вказав, що поки він перебував у відпустці, його брат, ОСОБА_4 був прийнятий на посаду лікаря-радіолога. Раніше він працював в центрі на посаді лікаря-інтерна, а наказом ОСОБА_1 . 15.06.2023 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в період його перебуванна у відпустці. Наголосив на тому, що після того, як вийшов з відпустки, ним було подано повідомлення про потенційний конфлікт інтересів до відповідного органу, у зв`язку з працевлаштуванням його братів.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань в судовому засіданні пояснив, що є лікарем-нейрохірургом Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології», а також лікарем-онкологом в КНП «ОКЦНН». Вказав, що ОСОБА_1 працює на посаді медичного директора в закладі де він працює. Зазначив, що він закінчував інтернатуру в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології», йому запропонували роботу в 2019 році, на той час керівником був Химич. Вказав, що йому зателефонували з відділу кадрового забезпечення та запропонували йому працювати на посаді лікаря-онколога. Згодом, прийшов на співбесіду . За результатами співбесіди був прийнятий на роботу. Зазначив, що він навчався на лікаря-онколога.

Окрім того, ОСОБА_2 наголосив на тому, що зі своїм братом-керівником він не обговорював питання про взяття його на посаду лікаря-онколога.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем-рентгенологом в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології», директором якого є ОСОБА_1 . Зазначив, що познайомився з ОСОБА_1 в 2021 році, коли проходив інтернатуру. Вказав, що йому зателефонували та запропонували пройти співбесіду для працевлаштування в лікарні. Після чого він пройшов співбесіду з ОСОБА_1 та написав заяву про прийняття на роботу на його ім`я.

Зазначив, що його брат є директором клініки, а ОСОБА_1 медичним директором. Коли він працевлаштовувався в клініку йому було відомо, що його брат є директором, однак з ним питання свого працевлаштування він не обговорював.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про запобігання корупції - правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, зокрема зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією.

Отже, беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Тобто, для констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі, власне, реальний конфлікт інтересів.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Частина 2 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з приміткою ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічним, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячем інших дій.

Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що згідно наказу директора КНП «ОКЦНН». ОСОБА_6 №279-Ка від 30.10.2020 року «Про призначення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 призначено на роботу на посаду медичного директора, на 1,0 ставки з 02.11.2020, додано копію заяви про прийняття на роботу від 28.10.2020.

Згідно з п. 1.4 посадової інструкції медичного директора ОСОБА_1 , такий підпорядковується директору КНП «ОКЦНН» ЗОР. Згідно з копією табеля робочого часу за травень 2023 кількість робочих днів ОСОБА_1 - 23, ОСОБА_3 перебував у відпустці з 16.05.2023 тривалістю 16 днів. Наказ про відпустку ОСОБА_3 зареєстровано у журналі реєстрації наказів про надання відпустки зареєстровано за №48-відп від 12.05.2023 на підставі наказу ДОЗ №41. Дані документи були надані КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 06.10.2023 №982/01.9-09.

Згідно з копією табеля робочого часу за червень 2023 кількість робочих днів ОСОБА_1 - 23, ОСОБА_3 перебував у відпустці 15.06.2023 тривалістю 01 день. Дані документи були надані КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 06.10.2023 №982/01.9-09.

Згідно з листом КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 15.08.2023 №801/01.9-09 було надано та долучено до матеріалів справи копію заяви ОСОБА_4 від 31.05.2023, копію наказу КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 31.05.2023 №206-К «Про прийняття на посаду за сумісництвом ОСОБА_4 »;

Надано та долучено до матеріалів справи копію заяви ОСОБА_3 від 14.06.2023, копію наказу КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 14.06.2023 №55-відп. «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_3 »; копію наказу КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 14.06.2023 №250-К «Про відпустку без збереження заробітної плати », виконання обов`язків директора покладено на ОСОБА_1 .

На запит управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної військової адміністрації надав відповідь від 04.10.2023 №2943/01.10 з додатками. Згідно з вказаними доданими документами ОСОБА_3 подав заяву про надання відпустки тривалістю 21 календарний день з 16.05.2023. Згідно з копією наказу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної військової адміністрації від 08.05.2023 №41-відп ОСОБА_3 надано відпустку тривалістю 21 календарний день з 16.05.2023 по 05.06.2023, на період його відпустки виконання обов`язків директора покладено на медичного директора КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 . Згідно з копією наказу КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 12.05.2023 №48-відп ОСОБА_3 відбуває у відпустку з 16.05.2023 по 05.06.2023, виконання обов`язків директора покладено на ОСОБА_1 . Згідно з доданим актовим записом про народження №636 від 02.08.1999 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . До матеріалів додано актовий запис про шлюб №25 від 15.01.1983 р.н. між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з копією актового запису про народження №1000 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На запит управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ Департамент охорони здоров`я Закарпатської обласної військової адміністрації надав відповідь від 04.10.2023 №2943/01.10 з додатками. Згідно з вказаними доданими документами ОСОБА_3 подав заяву про надання відпустки тривалістю 1 календарний день 15.06.2023. Згідно з копією наказу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної військової адміністрації від 14.06.2023 №55-відп ОСОБА_3 надано відпустку тривалістю 1 календарний день 15.06.2023, на період його відпустки виконання обов`язків директора покладено на медичного директора КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 .

Згідно з листом КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 06.11.2023 №1122/01.9-09 було надано та долучено до матеріалів справи копії наказів КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 28.09.2022 №293-К «Про встановлення премії», зокрема, ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн., нарівні з іншими; від 23.02.2022 №47-К «Про встановлення премії», зокрема, ОСОБА_1 у розмірі 12000 грн.; від 28.12.2022 №373-К «Про встановлення премії», зокрема, ОСОБА_1 у розмірі 40200 грн.; від 24.01.2022 №14-К/1 «Про встановлення премії», зокрема, ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн., нарівні з іншими фахівцями; від 29.03.2023 №107-К «Про встановлення премії», зокрема, ОСОБА_1 у розмірі 20000 грн., нарівні з іншими фахівцями; копію штатного розпису станом на 01.06.2023. Додано також копію положення про преміювання працівників КНП «ОКЦНН» ЗОР, затвердженого 30.11.2020 директором.

Згідно з листом КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 16.08.2023 №1554/01.1-31 було надано та долучено до матеріалів справи копії рішення позачергової сесії VІІ скликання Закарпатської обласної ради від 05.02.2020 №1725 «Про затвердження статутів комунальних некомерційних підприємств охорони здоров`я Закарпатської обласної ради у новій редакції», зокрема, КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради. Згідно з п. 1.5. статуту підприємство є юридичною особою публічного права. Згідно з п. 6.1.1. власник Закарпатська обласна рада, до суб`єктів управління відноситься також керівник (генеральний директор, директор) (п. 6.1.4). Відповідно до п.6.9.6. директор у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства. Згідно з копією наказу КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 29.05.2023 №3 створено відділ інфекційного контролю та відділення фізичної та реабілітаційної медицини, про що з 01.06.2023 внесено зміни до структури КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради. Додано копію посадової інструкції лікаря-рентгенолога кабінету інтервенційної радіології операційного блоку зі стерилізаційною, затверджена ОСОБА_1 02.06.2023; копію посадової інструкції лікаря-онколога діагностичного-амбулаторного відділення ОСОБА_2 затверджена ОСОБА_1 15.06.2023;копію посадової інструкції лікаря-радіолога кабінету інтервеційної радіології операційного блоку зі стерилізаційною ОСОБА_4 , затверджена ОСОБА_1 18.05.2023; Згідно з копією контракту №7 від 12.10.2020 ОСОБА_3 зобов`язаний забезпечувати раціональний добір кадрів, укладати трудові договори з працівниками, затверджувати посадові та робочі інструкції працівників, має право видавати в межах своїх повноважень накази та розпорядження. До матеріалів справи справи додано повідомлення про наявність реального/потенційного конфлікту інтересів від 06.06.2023 ОСОБА_3 , адресоване Голові Закарпатської обласної ради та додано повідомлення про наявність реального/потенційного конфлікту інтересів від 16.06.2023 ОСОБА_3 , адресоване Голові Закарпатської обласної ради.

Згідно з листом КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 24.01.2024 №82/01.9-09 на підставі запиту управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області від 18.01.2024 №236/55/106/01-2024 було надано та долучено до матеріалів справи копію наказу КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради від 27.03.2023 №1 «Про внесення змін до структури КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради» про створення кабінету інтервенційної радіології у складі операційного блоку зі стерилізаційною.

ОСОБА_1 надав письмові пояснення, згідно з якими на посаді медичного директора КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» працює з листопада 2020 року. 31.05.2023 ним, як виконувачем обов`язків директора КНП, було прийнято на посаду лікаря-ренгенолога кабінету інтервенційної радіології операційного блоку ОСОБА_4 15.06.2023 ним, як виконувачем обов`язків директора КНП, було прийнято на посаду лікаря-онколога діагностично-амбулаторного відділення ОСОБА_2 . Згідно наказу № 255-к від 15.06.2023 вказаних осіб приймав на посаду за усною співбесідою без рекомендацій та тиску керівника КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» ОСОБА_3 , який є їх рідним братом, особисто знає цих людей як спеціалістів.

Аналогічні докази додані до протоколу №45, 46, 49 та 50 про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

При цьому, у статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадовою особою юридичної особи публічного права є голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду медичного директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради, будучи виконувачем обов`язків директора з 16.05.2023 по 05.06.2023 та 15.06.2023 року та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, діяв як посадова особа юридичної особи публічного права відповідно до підпункту «а» пункту 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 1-3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Частина 1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особливості врегулювання конфлікту інтересів у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі і депутатів місцевих рад, визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага для себе чи близьких осіб. Тобто, навіть при наявності суперечності між приватними інтересами особами та її службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, хоча статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Обов`язковим елементом складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП, є наявність умов реального конфлікту інтересів, що прямо передбачено диспозицією цієї статті.

Реальний конфлікт інтересів передбачає не тільки наявність приватного інтересу, але ж і його суперечність із дискреційними повноваженнями конкретної особи - суб`єкта вчинення корупційного правопорушення.

У пункті 2.3 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції № 13 від 21 жовтня 2022 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» роз`яснено, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. При цьому, дискреція - це можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень. Ознаки дискреційних повноважень, які, зокрема: дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього; надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації; дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень; наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким.

Відповідно до п.6.2 Розділу 6 Статуту безпосереднє керівництво діяльністю підприємства здійснює директор КНП «ОКЦНН» ЗОР, який призначається на посаду і звільняється з неї відповідно до вимог чинного законодавства України на конкурсній основі шляхом укладення контракту. Відповідно до наказу від 08.05.2023 директора департаменту охорони здоров`я Закарпатскої ОВА А. Пшеничного було надано відпустку директору КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 терміном на 21 день з 16.05.2023 по 05.06.2023 та покладено на період відпустки директора виконання обов`язків на медичного директора КНП Лукача О.Я. таким чином в.о. директора КНП «ОКЦНН» ЗОР є ОСОБА_1 . Відповідно до наказу в.о. директора Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної військової адміністрації від 14.06.2023 №55-відп ОСОБА_3 надано відпустку тривалістю 1 календарний день 15.06.2023, на період його відпустки виконання обов`язків директора покладено на медичного директора КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради ОСОБА_1 .

Частина 1 ст. 28 Закону покладає обов`язок не лише на особу, у якої можливе виникнення конфлікту інтересів, а і керівника уникати прийняття рішення або вчинення дій, що можуть створити передумови виникнення конфлікту інтересів.

Відповідно до роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим,що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі, і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено, як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, від 08 березня 2024 року №45, №46, №49 та №50 приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у тому, що відповідно до п.1.3. посадової інструкції медичного директора ОСОБА_1 затвердженої директором КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 медичного директора призначають на посаду та звільняють із неї наказом директора КНП.Відповідно до п.1.4. Медичний директор безпосередньо підпорядковується директору КНП ««ОКЦНН» ЗОР. Відповідно до п.4.6. роботу медичного директора оцінює директор КНП за підсумками роботи, на підставі якісних та кількісних показників медичного обслуговування в КНП, дотримання правил внутрішнього розпорядку, морально-етичних норм. Відповідно до п. 1.3. положення про преміювання працівників КНП «ОКЦНН» ЗОР затвердженого 30.11.2020 директором КНП «ОКЦНН» ЗОР ОСОБА_3 рішення про преміювання та матеріальне заохочення працівників ухвалює директор Підприємства. Однак, з урахуванням поданих пояснень ОСОБА_1 від 28.09.2023, пояснень у судовому засіданні, допиту свідків та дослідження матеріалів про преміювання ОСОБА_1 за 2022 рік у межах на рівні з іншими аналогічного рівня спеціалістами, за 2023 рік після даної події відсутнє, інших доказів стосовно проведення оцінки роботи не надано, тому дане твердження є лише припущенням. Приватний інтерес та вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення, вказаний у протоколі, стосовно наявності дискреції у можливості прийняти на роботу, перебуваючи у прямій залежності від керівника, є не доведеним. Тому, на переконання суду, приватний інтерес медичного директора стосовно впливу на об`єктивність при вчиненні зазначених дій не доведений, що виключає наявність умов реального конфлікту інтересів при розгляді заяви та підписанні наказів від 31.05.2023 та 15.06.2023 «Про прийняття на роботу», який інкримінується ОСОБА_1 за протоколами про адміністративне правопорушення №45,46, 49 та 50.

Оскільки під час розгляду справи не встановлено у ОСОБА_1 наявності умов реального конфлікту інтересів, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а також свідчить і про те, що такий не приймав рішень в умовах реального конфлікту інтересів, які не визначені у суті адміністративного правопорушення, суть яких вказано у протоколах , що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З гідно з вимогами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністативного впливу про

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення слід констатувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є недоведеною, наявність приватного інтересу, а факт наявності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, про який він був зобов`язаний повідомити у встановленому законом порядку, а також факт вчинення ОСОБА_1 дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні та був спростований наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.вадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Матеріали справи не містять будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 , та його службовими повноваженнями, як медичного директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради, будучи виконувачем обов`язків директора в момент прийняття на посади осіб та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось в розумінні статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», де зазначено, що корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція це використання особою, зазначеною в частині першій статті 3 цього Закону наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Суд вважає, що поза розумними сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як таких що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У даній справі, зібрані особою, уповноваженою відповідно до ст. 255 КУпАП на складання протоколів про адміністративні правопорушення, докази за своєю суттю не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище. Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами поза розумним сумнівом.

Враховуючи те, що судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-7 ч.1, 172-7 ч.2 , 221, 283-284,287, 291,294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у об`єднаній справі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца