ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2323/24 Справа № 216/4307/24 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Бадалян Н.О., захисника Самойленка А.В., захисника Ковальова В.М., в режимі відеоконференції, розглянувши апеляційну скаргу захисника Самойленка А.В. на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції, 10.06.2024, о 12 год. 44 хв., у м. Кривому Розі, по вул. 129-ї Бригади територіальної оборони, біля буд. 116Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та здійснював наказ командира, з метою ненараження цивільного населення та себе на небезпеку, зазначену поїздку здійснено на цивільному транспорті.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не порушував правил ПДР України, однак працівники поліції звинувачували останнього як у порушені ПДР України, без надання доказів так і у наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, при цьому водій зазначив, що є військовослужбовцем та виконує поїздку в службових цілях.

Наголошує, що судом першої інстанції відмовлено захиснику в доступі до відеоматеріалів справи. Крім того не дозволено проведення судових засідань в режимі відеоконференції, що є порушенням права на захист. Вказує, що судом проігноровано клопотання про зупинення провадження, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 приймає участь в активних бойових діях, а тому суд зобов`язаний був зупинити провадження.

Звертає увагу, що суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, як на доказ вини, однак протокол є процесуальним документом, яким фіксується певне порушення та не може бути самостійним та достатнім доказом.

Зазначає, що у зв`язку із тим, що судом не надано можливості ознайомитись із відеозаписом, невідомо чи є докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та взагалі чи був автомобіль в русі.

Вказує, що судом не перевірено чи дотримані поліцейським вимоги Інструкції. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені номери бодікамер на які вівся запис, однак невідомо чи відповідають ці номери номерам запису, чи має реєстратор сертифікат, крім того вказані записи не засвідчені КЦП.

Звертає увагу, що у рішенні суду зазначено, що ОСОБА_1 не надав пояснень, однак не звернув увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення останнім наведено пояснення, крім того ОСОБА_1 приймає участь в активних бойових діях.

Стверджує, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 порушено правила ПДР, що давало б підстави для зупинення автомобіля.

Вказує, що суд формально поставився до розгляду справи, не врахував, що ОСОБА_1 , в той же день, направлений командуванням до лікарні та згідно результатів обстеження, в крові алкоголю не виявлено, в сечі наркотичних речовин не виявлено.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складено правомочною посадовою особою, у встановленому законом порядку; відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано як 10.06.2024, о 12 год. 44 хв., у м. Кривому Розі, по вул. 129-ї Бригади територіальної оборони, біля буд. 116Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками патрульної поліції, на вимогу працівників поліції щодо проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, відмовився.

Перевіряючи доводи захисника про порушення порядку огляду водія на стан сп`яніння, апеляційним судом досліджено відеозапис поліцейських, відповідно до якого, поліцейський підійшов до авто, за водійським місцем перебував ОСОБА_1 , під час спілкування із поліцейським повідомив, що їде з Сумської області та є військовим. Поліцейський попросив поставити руки перед собою, оскільки вбачається тремтіння, після виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній зазначив, що не проти, однак не має часу, оскільки виконує наказ командира, необхідно поїхати та перевірити автомобіль на справність, який надають волонтери для батальйону. На запитання поліцейського вказав, що вживав канабіс біля 5 днів до виїзду. На чергову пропозицію проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 вказав, що немає сенсу їхати до медичного закладу, оскільки покаже наявність наркотичної речовини, при цьому поліцейський роз`яснив, що за відмову від проходження огляду є адміністративна відповідальність, на що ОСОБА_1 зазначив, що розуміє та потім буде розбиратись. Останньому роз`яснені права та складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, під час ознайомленням з протоколом, ОСОБА_1 почав вимагати вказати підстави зупинки його транспортного засобу та спілкувався із адвокатом. В подальшому ОСОБА_1 заборонили керування транспортним засобом.

У апеляційного суду відсутні підстави вважати вказаний запис поліцейських неналежним доказом, оскільки обставини зафіксовані на бодікамери поліцейських, повністю відповідають фактичним обставинам та є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно керував транспортним засобом, що він сам і підтвердив, що рухався з Сумської області задля перевірки на справність іншого автомобіля. Апеляційний суд зауважує, що норми діючого КУпАП не вимагають підтвердження факту керування транспортним засобом саме за допомогою відео фіксації, факт керування транспортним засобом особою повинен бути підтверджений належними доказами, що в даному випадку встановлено поза розумним сумнівом.

Доводи захисника, що поїздка ОСОБА_1 здійснювалась в службових цілях, не виключає необхідності додержуватись ПДР України, зокрема п.2.5. При цьому, посилання ОСОБА_1 на обмаль часу та неможливість проходження ним огляду за цих підстав, також не виключає відповідальність останнього, оскільки підстави на які послався останній не є непереборними та такими, що унеможливлювали проходження огляду у медичному закладі, враховую час витрачений на спілкування із поліцейськими, складання протоколу про адміністративне правопорушення та подальше спілкування із поліцейськими та адвокатом.

Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими ознаками інкримінованого адміністративного правопорушення є керування транспортного засобу, наявність ознак сп`яніння та відмова водія від проходження такого, що підтверджується матеріалами справи.

Отже факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , факт наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, з урахуванням того, що після встановлення ознак водій зазначив, що за тиждень до цього, вживав канабіс та факт відмови останнього від проходження медичного огляду є встановленим поза розумним сумнівом та підтвердженим належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 наведених у протоколі про адміністративне правопорушення про незгоду із протоколом та не зазначення поліцейськими причини зупинки транспортного засобу, то вказані пояснення не спростовують вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, більш того незгоду з діями поліцейських ОСОБА_1 висловлював вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто вже після фіксування правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проходження огляду ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення не впливає на доведеність його вини, оскільки такий медичний огляд проведений в порушення вимог ст. 266 КУпАП, тобто без участі поліцейських та з порушенням часового двогодинного інтервалу, прямо передбаченого законом.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень права на захист, як про це зазначено в апеляційній скарзі. Разом з цим, доводи про зупинення провадження у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до положень ст. 277 КУпАП, строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Тобто, кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

За таких обставин та оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження у окремій категорії справ, вважаю, що в даному випадку до застосування аналогія закону із ст.335КПК України, яка регулює зупинення судового провадження, не підлягає.

Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя