Справа № 703/6178/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт: НОМЕР_1 від 03.08.2002 р., РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 027497 від 08.11.2024 року, ОСОБА_1 , 02 листопада 2024 року, близько 21 год.30 хв., в АДРЕСА_3 , перебуваючи в п`яному стані,вчинив насильство в сімї, відносно тестя ОСОБА_2 , а саме дії психологічного характеру, що виражалися у висловлюванні нецензурною лайкою та словесними погрозами, що могло завдати шкоду психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, розглядається протягом доби.

Таким чином, приймаючи до уваги строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, про дату, час та місце розгляду протоколу або забезпечення явки цієї особи покладається на орган, який склав відповідний протокол, однак останній до суду разом з матеріалами справи не доставлена.

Зазначені обставини позбавили суддю об`єктивної можливості провести розгляд справи про адміністративне правопорушення у визначені чинним КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з дотриманням вимог ч.2 ст.277 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав пояснив та пояснив, що матеріали справи не відповідають фактичним обставинам. Окрім цього додав, що він разом з дружиною відпочивали, під час розмови між ними виник конфлікт, після чого дружина подзвонила своєму батькові ОСОБА_2 , з підстав того, що нібито він ( ОСОБА_1 ), буяне. Внаслідок чого, тесть вигнав його з квартири, що принизило його гідність як чоловіка та батька. Також додав, що на адресу тестя нецензурною лексикою не висловлювався та не погрожував.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 02.11.2024 року йому подзвонила донька та попросила про допомогу, оскільки зять був п`яний, почав буянити відносно своєї дружини, його доньки гр. ОСОБА_3 , ображав її. Він піднявся до них в квартиру, хотів зятя вкласти спати, однак він відмовився, тоді він наполегливо його попросив вити з квартири, оскільки він створював загрозу його доньці. Вказав, що зять не вперше «піднімає руку» на його доньку, він як батько хотів захистити її. Під час конфлікту, зять виражався нецензурною лайкою та погрожував. Після чого він звернувся до поліції та написав на зятя заяву.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що у вечорі 02 листопада 2024 року, вона разом з чоловіком зустрілися з кумами, вживали алкогольні напої. Після повернення додому, між нею та чоловіком відбулась сварка. Чоловік почав буянити, вона подзвонила батькові та попросила про допомогу. Батько намагався заспокоїти чоловіка, просив, щоб той ліг спати, однак останній відмовився, після чого батько з метою її безпеки, змусив чоловіка вийти з квартири.

Суддя, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, зокрема, у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 027497 від 08 листопада 2024 року, « ОСОБА_1 , 02 листопада 2024 року, близько 21 год.30 хв., в АДРЕСА_3 , перебуваючи в п`яному стані, вчинив насильство в сімї, відносно тестя ОСОБА_2 , а саме дії психологічного характеру, що виражалися у висловлюванні нецензурною лайкою та словесними погрозами, що могло завдати шкоду психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 ».

До вищевказаного висновку працівник поліції дійшов за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 , від 03.11.2024 року;

Під час розгляду вказаного звернення працівником поліції 03.11.2024 року було опитано ОСОБА_2 та долучено до матеріалів справи копії письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 02.11.2024 року.

Окрім цього, до матеріалів справи додано: рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Долотенка В.В. від 03.11.2024 року.

Тобто, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 027497 від 08 листопада 2024 року, інших доказів до матеріалів справи додано не було.

З цього слідує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Тому важливо розрізняти поняття: «сварка», «конфлікт», «насильство».

Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не може ґрунтуватися виключно на поясненнях особи, яку працівником поліції визначено як потерпілу від адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, не провівши належної перевірки обставин, які викладені у письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не впевнившись в їх достовірності, не отримавши жодного доказу, який їх підтверджує, безпідставно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Крива