Провадження №: 3/752/6197/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участіОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2024 серії ВАВ № 575856, в якому зазначено, що 09.07.2024 близько 20:20 за адресою: АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно громадянки ОСОБА_3 , а саме: ображала ненормативною лексикою та виганяла з квартири.

До вказаного протоколу приєднано рапорт оперативного чергового спец.лінії "102" про виклик ОСОБА_3 поліції о 22:15 зі скаргами на те, що свекруха виганяє її з дитиною 1,5 років на вулицю; письмові пояснення ОСОБА_3 від 09.07.2024 щодо того, що свекруха ОСОБА_1 влаштувала сварку та ображала її нецензурно лайкою, принижувала та вигнала з квартири разом з дитиною і після того як вона опинилася на вулиці та була вимушена викликати поліцію; письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.07.2024, де вказується, що у неї виник конфлікт зі співмешканкою сина - ОСОБА_3 , яка поводилася некоректно, розмовляла "на підвищеному тоні" та ще вона сказала їй зібрати речі і покинути квартиру; письмові пояснення ОСОБА_4 від 09.07.2024, де зазначено, що у його матері ОСОБА_4 стався конфлікт зі співмешканкою ОСОБА_3 , у ході суперечки вони кричали одна на одну, після чого матір сказала їй зібрати речі та залишити квартиру; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (ризик низький), копію паспорта ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала усні пояснення, зазначила що має чотирьох дітей, троє проживають з нею, ОСОБА_3 - це дівчина, з якої її син ОСОБА_4 має сумісну дитину. Віку з маленьким сином вигнали з дому її батьки - усиновителі, а тому вона її прихистила у них у квартирі. 09.07.2024 ОСОБА_3 поводилася невиховано, вибивала двері до сина у кімнату, сварилася з нею, а тому вона ( ОСОБА_1 ) наказала їй йти з їх дому.

ОСОБА_3 заявила клопотання про фіксування судового засідання, яке було задоволено, на пропозицію надати пояснення по суті справи, зазначила, що їй сказали, о "тут все схвачєно" і на неї будуть "вішати справу".

Надалі на запитання суду (судді) ОСОБА_3 зазначила ОСОБА_1 - це мати її співмешканця ОСОБА_6 , від якого вона народила сина ОСОБА_7 . Сама вона постійно проживає зі своїми батьками у АДРЕСА_2 . У червні 2024 року перебувала зі своїм сином, якому було 1 рік та 9 місяців, у кризовій кімнаті через сварку зі своїми батьками. Поспілкувалася з ОСОБА_1 , з її сином. ОСОБА_1 , її син, вона ( ОСОБА_3 ) , всі були не проти, що б вона у них у квартирі пожила. Жили, сварилися. До цього у них з ОСОБА_1 була сварка через їжу. 09.07.2024 на АДРЕСА_1 одна з дочок ОСОБА_1 - ОСОБА_11 попросила, що б ОСОБА_3 дала їй її ідентифікаційний код, бо вважає, що матір їй не дає його. Ввечері прийшла ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Вона ( ОСОБА_8 ) розказала, що дала ОСОБА_11 ідентифікаційний код, на що ОСОБА_1 стала на неї кричать, а вона сказала, що їй набридли її крики. У відповідь ОСОБА_1 сказала їй збирати речі. Оскільки вона ( ОСОБА_3 ) о 12-й ночі опинилася на вулиці з маленькою дитиною, то зателефонувала в поліцію.

На уточнюючі запитання суду (судді) щодо того, у яких стосунках перебуває ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , остатня зазначила, що зустрічалися 5-ть років, спільно з ним не проживає, спільне господарство не веде, у 2023 році проживали разом 4 дні, ще 2 місяці, не були одружені.

На уточнюючі запитання суду (судді) щодо правових підстав, на яких ОСОБА_8 проживала у квартирі родини ОСОБА_1, остання зазначила, що проживала на запрошення ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 заперечень з приводу пояснень ОСОБА_3 не навела.

Також в ході судового засідання ОСОБА_3 зазначила, що хоче щоб допитали свідка.

Судом (суддею) відхилено вимогу про виклик свідка для допиту, адже пояснення обох учасниць узгоджуються між собою і ОСОБА_3 не визначено, яка потреба у допиті свідка, не вказано які можливі неузгодженості чи невідповідності в поясненнях обох осіб ( ОСОБА_1 і ОСОБА_8 ) може спростувати чи підтвердити свідок. Більше того, сама ОСОБА_1 як у своїх письмових поясненнях, так і усно в суді визнала, що сказала ОСОБА_10 зібрати речі та покинути квартиру, куди вона її попередньо запросила.

Проаналізувавши пояснення осіб, дослідивши докази, суд (суддя) зазначає наступне.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком), у розумінні чинного законодавства, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (ст. 1).

На переконання суду, суть правопорушення, вказана у протоколі від 09.07.2024 не відповідає гіпотезі та диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адже ОСОБА_1 , як особа, яка на законних підставах проживає у квартирі АДРЕСА_1 зажадала аби ОСОБА_8 покинула помешкання, як особа, яка попередньо її запросила пожити у цій квартирі, щоб ОСОБА_8 не залишалася у кризовій кімнаті з маленькою дитиною, виявивши людяність і гостинність.

У свою чергу, ОСОБА_8 , коли вже покинула на вимогу мешканця квартири, зателефонувала у поліцію за номером "102" з відповідними скаргами не опівночі, як вона пояснила в суді, а о 22:15.

Крім того, суб`єктний склад осіб - фігурантів події, не узгоджується з положеннями Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Так, ОСОБА_8 не є родичкою ОСОБА_1 , не є дружиною сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , та, як пояснила суду (судді) сама ОСОБА_8 , з ОСОБА_4 вона не веде спільне господарство, називає його виключно батьком дитини, опиналася у квартирі № 31 на запрошення ОСОБА_1 , що дає обґрунтовані підстави вести мову про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є особами, які проживають спільно як одна сім`я без реєстрації шлюбу та несуть одне перед одним права та обов`язки як подружжя або ж колишнє подружжя.

При цьому, суд (суддя) критично ставиться до письмових пояснень, які долучені до протоколу від 09.07.2024, зокрема в частині статусу осіб, де вживаються слова "сверуха", "співмешканець", "співмешканка", оскільки письмові пояснення складав працівник поліції зі слів осіб, тоді як достеменне розуміння суті правовідносин було установлено в судовому засіданні з пояснень учасників, які суд (суддя) сприймав особисто і безпосередньо.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись ст. 9, 23, 173-2, 247, 268, 276, 279, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко