Справа № 348/2186/24
Провадження № 33/4808/972/24
Категорія ст.122-4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Гарбар Ю.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Гарбар Ю.О. на постанову судді Надвірнянського районного суду від 25 вересня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

З матеріалів справи, вбачається, що 29.08.2024 о 19 год. 40 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Опель Зафіра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Шевелівка в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, здійснюючи обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, допустив зіткнення з траспортним засобом марки Фіат Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії та пасажири - тілесні ушкодження, чим порушив п. 2.3.б, 12.1, 11.3, 14.6 Правил дорожнього руху. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Після цього, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову, захисник Гарбар Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 вважає її незаконною та необґрунтованою, так як вона прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду виключно в частині призначеного йому покарання, яке на його думку не є співмірним вчиненому правопорушенню.

Судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови не враховано, що під час ДТП, ОСОБА_1 порушив ПДР вимушено, з метою уникнення наїзду на двох жінок, які рухались по дорозі.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечує факт залишення ним місця ДТП, проте, вказує, що у його діях не було умислу уникнути відповідальність за вчинене правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не заперечував.

Судом першої інстанції не було враховано обставини, які пом`якшують ОСОБА_1 відповідальність за вчинене, а саме повне визнання вини.

Крім того, ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований та ним укладений договір з ТОВ «Індастрі Інкорпорейтет» про передачу автомобіля. Зазначений автомобіль ОСОБА_1 , мав використовувати з метою отримання прибутку працюючи у службі таксі, однак, на даний час він не має можливості отримувати дохід внаслідок позбавлення його права керування транспортним засобом.

Просить змінити постанову Надвірнянського районного суду від 25.09.2024 року щодо ОСОБА_1 , в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік та накласти щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

В судове засідання 01.11.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час апеляційного розгляду був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Заслухавши пояснення захисника Гарбар Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджуються зібраними у справі доказами, відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в апеляційній скарзі не оспорюється.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно приписів ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався, однак не в повній мірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення судом на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, є занадто суворим і неспівмірним із вчинених ним правопорушень, є необґрунтованими, виходячи із такого.

Суддею першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у вказаному в протоколі даті та час керуючи транспортним засобом марки Опель Зафіра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, здійснюючи обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, допустив зіткнення з транспортним засобом марки Фіат Добло, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії та пасажири - тілесні ушкодження, чим порушив п. 2.3.б, 12.1, 11.3, 14.6 ПДР. Після цього, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, чим порушив п. 2.10.а ПДР.

Відповідно до положень ч.2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Апеляційний суд вважає, що для попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень в майбутньому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Рішення суду про накладення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами у постанові суду вмотивовано належним чином і відповідно до встановленого судом першої інстанції обставин правопорушення.

Суд першої інстанції, враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого правопорушення, обґрунтовано наклав на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час винесення оскаржуваної постанови, не враховано, що під час ДТП, ОСОБА_1 порушив ПДР вимушено, з метою уникнення наїзду на двох жінок, які рухались по дорозі, є безпідставними, оскільки згідно матеріалів вказаної справи, письмових показань свідка та пояснень потерпілого, які були досліджені в суді першої інстанції, відсутні будь які дані, які б вказували, що ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу внаслідок уникнення наїзду на осіб, які перебували на проїжджій частині, разом з тим, таких доказів не надано як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що повне визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень у відповідності до вимог ст. 34 КУпАП є обставинами, які пом`якшують відповідальність.

Разом з тим, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин у сукупності з іншими обставинами справи не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Отже, обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, фактично були враховані судом при накладенні стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що при накладенні адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення обґрунтовано призначив адмінстягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, однак, при цьому не в повній мірі дотримався загальних правил накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень у відповідності до положень ст. 36 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, хоча суд першої інстанції в резолютивній частині постанови ОСОБА_1 визнав винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та наклав на нього адміністративні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, однак, в порушення вимог ч.1 ст. 36 КУпАП не наклав адміністративне стягнення за кожне правопорушення окремо і на підставі ч.2 вказаної статті не визначив йому остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді Надвірнянського районного суду від 25 вересня 2024 року змінити в цій частині, а в решті оскаржувану постанову залишити без змін.

Згідно положень п.4 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Гарбар Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гарбар Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за ст.122-4 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

- за ст.124 КУпАП у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

В решті постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2024 року залишити без змін

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз