Справа № 953/7723/24
Провадження № 3/953/2352/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Дяченка О.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новочеркаськ, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.08.2024 серія ВАД № 258009, 14.08.2024 в 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного типу, по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 Ображала останню, висловлювалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_1 могла завдати шкоди здоров`ю своєї матері.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 21.08.2024, 04.09.2024, 18.09.2024 та 01.10.2024 не з`явилась про час та день розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (а.с. 11-12, 13, 15), причину своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

У рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд встановив наступне.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 258009 від 14.08.2024 (а.с. 1);

- даними форми ризиків вчинення домашнього насильства від 14.08.2024 (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3);

- заявою ОСОБА_2 (а.с. 2);

- терміново заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №132582 від 14.08.2024 (а.с.5)

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь, передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII).

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закон №2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, ст. 252 КУпАП.

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт ОСОБА_3 із своєю матір`ю ОСОБА_2 , який відбувся за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і супроводжувався словесними образами, криками, висловлюваннями нецензурною лайкою і погрозами. Ці дії, з огляду на обстановку і обставини їх вчинення, вочевидь викликали у потерпілого відчуття емоційної невпевненості і нездатності захистити себе і могли завдати шкоди його психічному здоров`ю. Отже, відповідна поведінка ОСОБА_1 становила домашнє психологічне насильство у розумінні п.14 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно статей 33 та 34 КУпАП, судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєного правопорушення, а також данні про особу правопорушника, вважаю необхідним піддати його адміністративному стягненню у вигляді у вигляді штрафу у межах передбачених санкцією ст. 173-2 КУпАП. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 33-38, 173-2, 279, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят,00) грн (отримувач: ГУК Харків обл./МТГ Харків21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0020649, код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративні правопорушення серія ВАД № 258009 від 14.08.2024).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605,60 грн (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова «судовий збір», Київський районний суд м. Харків код ЄДРПОУ суду: 02893746,).

Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя О.М. Дяченко