ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 Справа №607/19876/24 Провадження №3/607/8373/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Янчишина В.Й., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123894 від 06.09.2024, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 02.09.2024 о 21 год. 06 хв. в м. Тернопіль по вул. Мазепи вул. Дружби, керуючи транспортним засобом марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), при зміні напрямку руху (праворуч), не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку та при перестроюванні з крайньої лівої смуги у праву не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у правій смузі у попутному напрямку, чим спричинив створення аварійної ситуації, а саме змусив водія іншого транспортного засобу різко змінити швидкість та напрямок руху. Вказаними діями, на переконання особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 9.2 б), 10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило іншого учасника дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Янчишину В.Й. роз`яснені права, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП не визнав. Ствердив, що за обставин, наведених у складеному щодо нього протоколі, транспортним засобом марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), він не керував та, відповідно, зазначене адміністративне правопорушення не вчиняв, оскільки 02.09.2024 автомобіль марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), перебував у користуванні його сестри.

В судовому засіданні захисник Янчишин В.Й. зазначив про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування таких вимог просив врахувати надані ОСОБА_1 пояснення про те, що він не керував транспортним засобом марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, отже і не є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого вказаною статтею КУпАП. Також зазначив про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 у зазначені в протоколі дату та час перебував за кермом автомобіля марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Крім того, вказав на недотримання працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимог ст. 254 КУпАП, оскільки вказаний протокол було оформлено з порушенням строку, передбаченого вказаною нормою.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Янчишина В.Й., а також переглянувши відеозаписи та дослідивши інші письмові матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Вимогами п. 9.2. б) Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3. Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

При цьому визначальним для кваліфікації діяння за ч. 5 ст. 122 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Згідно з пунктом 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019 (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123894 від 06.09.2024 з доданим до нього оптичним носієм інформації DVD-R диском з наявними на ньому відеозаписами з автомобільного відеореєстратора та нагрудних камер працівників поліції № 474467, № 472368, № 472636; заяву ОСОБА_2 від 02.09.2024; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Березовської Л. від 06.09.2024; довідку інспектора відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП Бахурської О. від 06.09.2024.

Однак, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки не містять належних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора, хоча і вбачається порушення водієм транспортного засобу марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , 02.09.2024 о 21 год. 06 хв. правил дорожнього руху, втім встановити, хто саме був водієм вказаного автомобіля у зазначені дату та час з даного відеозапису неможливо. При цьому відеозапис з нагрудних камер працівників поліції № 474467, № 472368, № 472636 немає доказового значення у даній справі, оскільки зафіксовані на ньому події мали місце 06.09.2024, тобто в іншу дату, ніж зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вказані відеозаписи не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин.

Долучена до матеріалів справи заява ОСОБА_2 від 02.09.2024 не містить жодної інформації про те, що 02.09.2024 о 21 год. 06 хв. за кермом транспортного засобу марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_1 , тому не підтверджує вчинення останнім поставленого йому у провину правопорушення.

Доданий до протоколу рапорт інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Березовської Л. від 06.09.2024 також не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки не є доказом у розумінні статті 251 КУпАП та відноситься до внутрішніх службових документів правоохоронних органів.

Наявна у матеріалах справи довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП Бахурської О. від 06.09.2024 підтверджує лише факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, однак жодних відомостей про обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, вказана довідка не містить.

Як видно, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, у матеріалах справи немає.

Таким чином, в матеріалах справи немає жодного доказу, який би з точністю вказав на те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , в день, час та місці, вказаних у складеному щодо нього протоколі, тобто був водієм та відповідно суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

При прийнятті рішення суд враховує і те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №123894 від 06.09.2024, складений щодо ОСОБА_1 з порушенням визначених ч. 2 ст. 254 КУпАП строків, як вірно про це зазначає у своїх доводах захисник.

При вказаних обставинах, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, який до того ж складений з порушенням встановлених положеннями ч. 2 ст. 254 КУпАП строків, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Отже, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук