Справа №487/9213/24
Провадження №3/487/2293/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, в складі головуючого судді Дерепи К.М., за участю секретаря судового засідання Талагаєвої Є.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшли протоколи серія ВАД №147514 від 20.09.2024, серія ВАД №147515 від 20.09.2024, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1

23.10.2024 року адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження. Надано справам загальний номер провадження 3/487/2293/24.

Зі змісту протоколу від 20.09.2024 серія ВАД №147514 вбачається, що о 17.50 год 20.09.2024, перебуваючи за адресою місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , словесно ображав матір, погрожував, принижував, а отже завдавши шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Зі змісту протоколу від 20.09.2024 серія ВАД №147515 ОСОБА_1 20.09.2024 о 19.20 год перебуваючи за адресою місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушив вимоги тимчасового заборонного припису серії АА607552 від 20.09.2024, а саме по трьом пунктам, чим вчинив домашнє насильство за ознакою невиконання тимчасового заборонного припису, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 13.30 год 24.10.2024 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на його особистий номер телефону, причин неявки не повідомив.

У судовому засіданні 04.11.2024 ОСОБА_1 суду пояснив, що 20.09.2024 був в лікарні, отримав направлення на проходження патологогістологічне дослідження. Отримав невтішний діагноз «Кератома». У підтвердження зазначеного надав суду копію відповідного медичного направлення та висновку патологогістологічне дослідження. Був у пригніченому стані. Випив трохи алкоголю. По поверненню додому його мама відчула від нього запах алкоголю і зробила йому зауваження. Вони дещо посперечалися. Але він її не ображав, не погрожував, не кричав. Говорив голосно, оскільки мама має проблеми зі слухом. Вперше до суду не з`явився, оскільки у нього був зламаний телефон.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що вона поліцію не викликала, підпис ставила лише один раз у підтвердження, як їй пояснили працівники поліції, факту їх приїзду. Приїздили вони лише раз. Коли працівники поліції сказали, що вона 10 днів може сина не пускати додому, оскільки він вживав алкоголь, вона заперечила, оскільки не бучила для того підстав і в нього немає іншого житла. Сина ні в чому не звинувачувала. Він її не ображав, ніколи не погрожував. Вона образилася на нього через те, що він вживав алкоголь, оскільки хвилюється за його здоров`я, адже у 2010 році через аналогічну хворобу у неї померла донька - сестра ОСОБА_1 . Але він ніколи алкоголем не зловживав. Через вади слуху син говорить з нею голосно, через що, ймовірно, сусідка могла подумати, що між ними сварка. Претензій до сина не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої та вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно рапортів чергового інспектора ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 20.09.2024, долучених до протоколів ВАД №147514 від 20.09.2024, серія ВАД №147515 від 20.09.2024, заяви було прийнято від ОСОБА_3 . Водночас матеріали справи не містять будь-яких пояснень вказаної особи.

ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним домашнього насильства щодо своєї матері. Визнав, що міг іноді з мамою посваритися через непорозуміння, що проявлялося в звичайній суперечці на побутовому рівні. Проте ніколи маму не ображав і тим паче ніколи не бив, не завдавав їй фізичного болю чи шкоди психічному здоров`ю.

Потерпіла ОСОБА_2 заперечила факт вчинення її сином домашнього насильства щодо неї. Зазначила, що в них хороші родинні стосунки. Заперечила факт підписання нею пояснень щодо нецензурного висловлювання, ударів рукою по спині, погроз фізичною розправою. Таких пояснень вона не давала і пояснень такого змісту їй ніхто не озвучував.

До протоколів про адміністративне правопорушення долучено формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.09.2024, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 20.09.2024. Водночас, суд звертає увагу на те, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 , долучених до протоколу про порушення ОСОБА_1 тимчасового заборонного припису, відсутній підпис потерпілої ОСОБА_2 . При цьому суд ураховує пояснення ОСОБА_2 , що працівники поліції приїздили лише раз, свій підпис вона проставляла лише раз.

Дотримуючись вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного суд враховує, що матеріали справи містять лише рапорти чергового інспектора ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 20.09.2024 про прийняття заяв від ОСОБА_3 , пояснення якої відібрані не були та пояснення ОСОБА_1 і його мами, які в судовому засіданні заперечили факти викладені в протоколах. Будь-які інші докази у беззаперечне підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї матері відсутні.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що суд, оцінюючи докази, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суду не надано належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: К.М. Дерепа