Справа № 545/1798/24
Провадження № 3/545/687/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №316141 від 16.04.2024 року, 30.03.2024 року о 09 год. 09 хв. за адресою с. Нижні Млини біля будинку 156 по вул. Кучеренка гр. ОСОБА_1 допустила вигул собаки без повідка тим самим спричинила заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме укус лівої ноги.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст154 ч.3 КУпАП.

На розгляд матеріалу по суті ОСОБА_1 з`явилася та надала письмові пояснення, згідно яких остання зазначила, що свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, пояснила, що 30.04.2024 року вона була біля двору коли почула гавкіт собак, коли оглянулася то побачила жінку, яка кричала, що потравить всіх собак, які бігають по вулиці села. Зі слів потерпілої ОСОБА_2 даний інцидент трапився по АДРЕСА_2 , вона подумала що можливо це була її собака, але коли зайшла до свого двору то побачила , що її собака знаходилася вдома на прив`язі. На цей час жінку яку вкусив собака проходила біля її двору, вона хотіла надати допомогу ОСОБА_2 , але остання відмовилась. Пізніше з скарги потерпілої ОСОБА_2 вона дізналась що собака яка її вкусила, схожа на її собаку. Зазначила, що селі Нижні Млини часто бігають безпритульні собаки та надала фотодокази.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 154 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відповідно до частини третьої статті 154 КУпАП адміністративним правопорушенням визнаються дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що поліцейський кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 154 КУпАП, а отже доведенню підлягає відповідний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши надані суду докази у виді: вказаного протоколу, рапорту від 30.03.2024 року, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.03.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.03.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 30.03.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.03.2024 року, суд встановив, що до суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що 30.03.2024 року о 09-09 год. гр. ОСОБА_1 допустила вигул собаки без повідка тим самим спричинила заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме укус лівої ноги.

Суд не встановив обставин, які б беззаперечно свідчили про заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , собакою, яка належала ОСОБА_1 та недотримання останньою правил утримання собак.

В матеріалах справи відсутні дані про свідків, які б особисто бачили те, що собака ОСОБА_1 не був на прив`язі спричинила заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

За матеріалами справи встановлено, що потерпіла стверджує, що заподіяння шкоди її здоров`ю завдала собака ОСОБА_1 , не зазначаючи звідки їй це відомо, тоді як остання це заперечує, та надає відповідні докази того, що в селі в якому стався даний інцидент є багато безпритульних собак.

Матеріали справи не містять не те, що доказів вчинення вказаних дій собакою ОСОБА_1 , а також не містять доказів належності їй відповідної собаки.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини третьої статті 6Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини третьої статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державою Україна.

Таким чином, оскільки суд не вправі самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення щодо вказаних обставин, а учасниками провадження їх надано не було, слід виснувати про вичерпання судом усіх визначених законом можливостей щодо збору доказів, а отже наявності підстав для розгляду справи за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а отже провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 88-1 КУпАП.

Керуючись статями 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А. Г. Потетій