Єдиний унікальний номер №943/993/24
Провадження №3/943/500/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. Республіки Чехія, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1

за ст. 126 ч. 5 КпАП України

встановив :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 867050 від 26.04.2024, що цього ж дня 26.04.2024 року о 15.58 год на 497 км+500 м автодороги Київ Чоп, в с. Новий Милятин Золочівського району Львівської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Хонда, н/з НОМЕР_1 в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год та повторно протягом року здійснив правопорушення за ч.2 с. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на сповіщення порушника про розгляд адміністративних матеріалів, також враховуючи обізнаність останнього про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_4 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

Дослідивши дані протоколів про адміністративне правопорушення та долучені матеріали встановлено, що ОСОБА_3 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Стаття 126 ч.5 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_4 , передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Поліцейським складено даний протокол відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Санкція ч.5 статті 126 КУпАП передбачає покарання за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не вказано яке саме вчинено правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Поліцейським до матеріалів додано довідки про те, що станом на 01.05.2024 року за гр. ОСОБА_5 транспортні засоби на території України не зареєстровані, відомості щодо отримання посвідчення водія останнім також відсутні. Також додано довідку від 01.05.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 28.04.2024 року Управління ПП в Закарпатській області притягався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП (штраф 3400 грн).

Однак суду не подано доказів про повторність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2-4 ст. 126 КУпАП та до матеріалів справи не додано копію постанови поліцейського про притягнення ОСОБА_4 за керування транспортним засобом особою без посвідчення водія відповідної категорії, не надано інформації чи така постанова поліцейського виконана, чи була оскаржена водієм.

Згідно вимог КУпАП, суд розглядає справу в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 викладена суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії, при цьому, суд не має права самостійно редагувати її та не може встановлювати склад адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, оскільки це становитиме порушення права на захист, та розглядає справу в межах складу та обставин адмінправопорушення, які зазначені в протоколі.

Також звертаю увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 вчинив вказане адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП повторно протягом року, а саме в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази того, що останній піддавався протягом року адміністративному стягненню передбаченому ч. 2-4 ст.126 КупАП, його визнано винуватим та постанова набрала законної сили.

Такі недоліки протоколу унеможливлюють прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення, оскільки, виходячи з змісту статей 7, 254, 279 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адмінправопорушення.

Відсутність таких постанов про накладення адміністративних стягнень, не дозволяє встановити в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КупАП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України» справи про адміністративні правопорушення в силу суворості санкції можуть бути прирівняні до кримінальних. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації» Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, в діях ОСОБА_4 , які зазначені в протоколах, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, тому провадження по об`єднаній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження по об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд.

Суддя Б. М. Журибіда