П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця

по ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2024 року о 10.15год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук сіллю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Станько Ю.П. щодо протоколу заперечили, надали клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх доводів зазначають, що ОСОБА_1 є платником єдиного податку, зареєстрований як ФОП та вид його діяльності передбачає здійснення роздрібної торгівлі в тому числі з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями, тютюновими виробами та іншими товарами а також здійснення поштової та кур`єрської діяльності (КВЕД 47.81, 47.82, 47.89, 53.20). Того дня у с.Боб`ятин ОСОБА_1 здійснював відвантаження товару, замовленого в телефонному режимі, що підтверджують на камеру жіночки які були на місці події. Однак поліцейські не врахували той факт та склали протокол про адміністративне правопорушення. Більше того, людей які опитані та є на боді камерах поліцейського, не вказано в протоколі в графі «свідки», матеріали справи не містять доказів здійснення торгівлі з рук. Подібний випадок вже мав місце раніше а повідомлення на гарячу лінію здійснює одна і та ж сама людина місцевий підприємець який має продуктовий магазин в селі, тому вважає, що його хочуть усунути як конкурента в торгівлі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку її учасників, враховуючи наявність клопотання суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником єдиного податку, зареєстрований як фізична особа-підприємець а види економічної діяльності згідно класифікації КВЕД передбачають здійснення роздрібної торгівлі з лотків і на ринках іншими товарами, роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями, тютюновими виробами, поштова та кур`єрська діяльність.

З оглянутого відеоматеріалу також встановлено, що ОСОБА_1 здійснював відвантаження товару, замовленого в телефонному режимі, що підтверджують на боді камеру поліцейського, коли той до них підійшов, жіночки які були на місці події.

Важливим є також той факт, що при складанні адміністративних матеріалів наявні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які вазують на те, що купували товар у ОСОБА_1 , однак в протоколі в графі «свідки» такі не вказані.

Відповідно дост.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно дост.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 , у порушенні ним правил торгівлі, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Відповідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відтак, суд дійшов до висновку, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.160КУпАП.

Із врахуванням зазначеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 160 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.160 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина