Справа № 545/2920/24
Провадження № 3/545/1026/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2024 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С. А., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 02.07.2024 о 23 год 10 хв в с. Степне, по вул. Центральна, 42 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д. н. з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину не визнав, пояснив, що дійсно спочатку не погодився проходити огляд на стан спяніння, проте в подальшому, висловив бажання пройти вказаний огляд у медичній установі, однак поліція відмовила. Також зазначив, що хоча йому було вручено направлення про проходженн медичного огляду, після складання протоколу до медичного закладу самостійно не поїхав у звязку із настанням коменданської години, звернувся на наступний день, але йому відмовили оскільки вже пройшов час.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що працівники поліції не мали права відмовляти у проходжені огляду на стан спяніння у медичному закладі, оскільки факт вімови від проходження огляду на стан алгогольного спяніння відсутній, прсив справу про адміністртативне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окрім того, зазначив про наявність у його клієнта природнього дифекту речі, який не повязаний з ознаками алкогольного спяніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Відповідно до ч. 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зі змісту п. 2-4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно до п.п. 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 вказується, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

В п.2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 із змінами внесеними згідно з Постановами КМ № 57 від 20.01.2023 року та № 690 від 13.06.2024 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналіз цих нормативних документів у їх сукупності та у поєднанні із диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності.

Суд вважає, що лише після висловлення такої однозначної відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Між тим, зібрані у справі докази дають підстави стверджувати про те, що вказаних вимог законодавства у ході провадження у цій справі дотримано не було. Так, на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозаписи, якими відтворюються обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з боді камери ВІ00120, ВІ00106.

Зазначеними відеозаписами подій зафіксовано, як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати до лікаря-нарколога до м. Полтава, на що ОСОБА_1 не погодився , зазначивщи, що поки що не бажає проходити огляд (23:13:30), однак через вісім хвилин після цього ОСОБА_1 висловлює прохання проїхати до наркодиспансеру, на що отримує відповідь що не можна, оскільки він вже відмовився (23:21:50) та йому розяснюються передбачені законом права (23:22:25). Після цього ОСОБА_1 ще двічі зазначає працівникам поліції, що не відмовляється їхати в наркодиспансер (23:25:34, 23:25:40) на що отримує відповідь, що це треба було робити раніше, та що зараз на нього сладуть протокол (23:25:46) та ОСОБА_1 вкотре зазначає, що він не відмовляється їхати в наркодиспансер, на що отрмує відповідь, що він вже відмовився від проходження огляду, що зафіксовано на камеру (23:26:00).

Звернення ОСОБА_1 до працівників поліції про те що він не відмовляється від проходження огляду у лікаря нарколога також зафіксовано на відео з мобільного телефону ОСОБА_1 долученого стороною захисту на диску DVD-R та оглянутого в судовому засіданні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що влітку він з ОСОБА_1 перебували разом в нього вдома, спиртні напої не вживали, потім на різних машинах їхали за своєї знайомою, коли близько 23:00 були зупинені поліцією та їм було запропонувано пройти огляд на стан спяніння. Свідок погодився та пройшов огляд на місці внаслідок чого в нього виявили нуль промілів, а ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження огляду а потім погодився їхати до лікаря, однак працівники поліції йому відмовили на що свідок,який все це бачив і чув порадив йому зафіксувати факт відсутності відмови на мобільний телефон, що Горовий і зробив.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення вини поза розумним сумнівом наведено, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Верховний Суд у постанові №560/751/17 від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного іоб`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в томучислі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

З протоколу про адміністративне правопорушення АДД 679672 вбачається, що останній було складено працівником поліції 02.07.2024 о 23 год 31 хв, тобто, вже після того як ОСОБА_1 неодноразово висловив свою позицію прибути до лікаря нарколога, що за визначених обставин вочевидь свідчить про згоду особи щодо проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відповідно до встановленого порядку.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі не відмовлявся, що, всупереч вимог законодавства, не було забезпечено працівниками поліції, а отже, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та, відповідно, - порушення п.2.5. ПДР України -відсутній.

Щодо акту огляду на стан алкогольного спяніння, суд зазначає, що в останньому зазначається, про відмову від проходження огляду н стан спяніння на боді-камеру, а тому, сам по собі такий акт за відсутності підтвердження факту відмови відеозаписом не є належним доказом на підтвердження вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення.

Окрім того, хоча в направлені на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного спяніння до закладу охорони здоровя КП " Центр лікування залежності" м. Полтава, пров. Шевченко, 5-а зазначається, що його видано 02.07 о 23:31, з відеозапису події вбачається, що дане направлення було надане ОСОБА_1 (23:50:43), після чого, працівниця поліції передає направлення ОСОБА_1 то вказує, що з цього часу протягом 2 годин останній може пройти огляд (23:53:55).

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України та діє на даний час.

Положення ст.8 ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" пердбачає можливість запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.

Пункт 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року №573 встановлює, що на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Особи, які вчинили кримінальні та адміністративні правопорушення затримуються в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Підпункт 2, 4 пункту 16 Порядку визначає, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться; тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Отже, суд враховує, що за розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації з 05 квітня 2023 року в Полтавській області комендантська година діє щодня з 00:00 до 04:00 годин, під час якої заборонено перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень. Такі обставини обєктивно унеможливили самомтійне прибуття ОСОБА_1 до закладу охрони здоровя для проходження медичного огляду на стан спяніння протягом двох годин з часу видачі направлення.

Окрім того, суд бере до уваги, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського згідно вищезгаданої норми ч. 4 ст. 266 КУпАП, а тому результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведений особою самостійно, тобто за відсутності супроводу працівників поліції, є недійсними, що передбачено ч. 5 ст.266 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що скоєння ОСОБА_3 інкримінованого адміністративного правопорушення не підтверджується належним доказам, натомість, як досліджені судом докази у їх сукупності, так і згальна поведінка ОСОБА_3 під час спілкування із поліцейськими, зокрема, неодноразові прохання проїхати до медичного закладу та фіксація цього на мобільний телефон, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 не мав наміру відмовлятись від проходженя медичного огляду на стан спянінняу встановленому законом порядку, а саме у закладі охорони здоров`я та від проходження такого огляду не відмовлявся, що свідчить про відсутність як суб`єктивної так і об`єктивної строни інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.247, 283-284,287-289 КУпАП , суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: С. А. Цибізова