П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/329/24

Провадження № 3/348/234/24

28 травня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., за участю захисника Гайтанюк М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білі Ослави Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_1 , виданий 07.02.2019, орган видачі 2621, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 04.02.2024 о 01:41 год в смт Делятин по вул. 16 Липня керував автомобілем НІСАН X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився проходити, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04.02.2024 о другій ночі зателефонували друзі та попросили їх відвезти. Коли повертався, то був зупинений працівниками поліції, які запитали чому він їздить в комендантську годину та запропонували подихати, на що ОСОБА_1 відмовився. Права та обов`язки йому роз`яснені не були, письмове направлення до лікарні на визначення стану алкогольного сп`яніння не виписували, від керування транспортним засобом не відстороняли. Після розмови з працівниками поліції, ОСОБА_1 самостійно приїхав на автомобілі до відділення поліції та поставив її на штрафмайданчик, оскільки на ній рахувався штраф від колишнього власника, і після того працівники поліції відвезли ОСОБА_1 додому. Чому він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, він пояснити не може.

Адвокат Гайтанюк М.М. в судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та зазначила, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" щодо підстав зупинення транспортного засобу. ОСОБА_1 не забезпечено право на правову допомогу адвоката, а тому всі подальші докази є недопустимими в силу правового принципу "плодів отруйного дерева".

До матеріалів справи разом з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 586782 від 04.02.2024 наданий диск з відеозаписом подій, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час дії комендантської години, під час перевірки документів було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, після чого на нього було складено протокол. Ані під час спілкування, ані під час складення протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, не забезпечено право на правову допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення УкраїноюКонвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Працівниками поліції було правомірно зупинено ОСОБА_1 під час дії комендантської години.

Проте, ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України), що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Окрім цього, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, а сам ОСОБА_1 це заперечує та пояснив, що він самостійно перегнав автомобіль на штрафмайданчик Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, де його і залишив. З рапорту інспектора СРПП Надвірнянського РВП Івана Пленюка вбачається, що автомобіль NISSAN X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , було поміщено на спец.майданчик за адресою: м. Надвірна вул. Шевченка, 3.

З метою перевірки показів ОСОБА_1 судом було зроблено запит до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо надання інформації та відеозапису про те, чи був відсторонений від керування автомобілем Nissan X-Trail, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 04.02.2024, хто керував автомобілем Nissan X-Trail при переміщенні його на спец. майданчик, на що було отримано відповідь про неможливість надання відеозапису у зв`язку зі спливом строку зберігання 30 днів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Отже, оскільки суду не надано беззаперечних та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 9, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 03.06.2024.