Номер провадження 3/523/72/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 012048 від 09.11.2023 року, ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виявилося в тому, що останній з 01 вересня 2023 року не отримує середню освіту, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи, судом повідомлялася. З заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. Також інформація щодо стану розгляду справи оприлюднена на сайті Судової влади України. При вказаних обставинах, суддя вважає, згідно зі ст.268 КУпАП, справу розглянути на підставі матеріалів, які маються у справі.

Відповідальність від ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачена ст. 184 КУпАП.

За змістом ч.ч. 1, 6ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно норми частини першої ст. 53 Конституції України, повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Статтею 12 ЗУ «Про освіту» передбачено, що повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки.

Початкова, базова середня і профільна середня освіта можуть здобуватися в окремих закладах освіти або у структурних підрозділах однієї юридичної особи (закладу освіти).

Відповідно до положень ст. 35 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» здобуття повної загальної середньої освіти на певному рівні забезпечують: початкова школа, що забезпечує здобуття початкової освіти ; гімназія, що забезпечує здобуття базової середньої освіти; ліцей, що забезпечує здобуття профільної середньої освіти.

Положеннями ст. 53 ЗУ «Про освіту» передбачено, що здобувачі освіти мають право на:індивідуальну освітню траєкторію, що реалізується, зокрема, через вільний вибір видів, форм і темпу здобуття освіти, закладів освіти і запропонованих ними освітніх програм, навчальних дисциплін та рівня їх складності, методів і засобів навчання;свободу творчої, спортивної, оздоровчої, культурної, просвітницької, наукової і науково-технічної діяльності тощо. Та окрім всього, засадами державної політики у сфері освіти та принципами освітньої діяльності є:свобода у виборі видів, форм і темпу здобуття освіти, освітньої програми, закладу освіти, інших суб`єктів освітньої діяльності.

Після завершення навчання за освітньою програмою відповідного рівня повної загальної середньої освіти незалежно від форми її здобуття та на підставі результатів річного оцінювання і державної підсумкової атестації учні отримують такі документи про освіту: свідоцтво про початкову освіту.

Чинним законодавством вставлено обов`язковість отримання середньої освіти, обов`язок забезпечення отримання дитиною освіти покладений саме на її батьків. Крім того, держава пропонує різні форми освіти вибір яких залежить від здібностей та бажань дитини та її батьків.

Із матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 012048 від 09.11.2023 року, подання, письмових пояснень, що додані до протоколу, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та конкретні обставини справи, суд вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 184, ст.ст. 249, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя