Справа № 357/9396/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 697217, 24.06.2024 о 21:40 год на 78 км автодороги М-05 зі сполученням Київ-Одеса водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, транспортний засіб було передано тверезому водієві під розписку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 викликався до суду для участі у розгляді справи на 19.07.2024, 14.08.2024, 23.09.2024 та на 21.10.2024 шляхом направлення за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, що була вказана ним безпосередньо при складанні протоколу про адміністративне правопорушення судової повістки рекомендованим повідомленням.

До суду повернулися поштові відправлення із судовими повістками, відповідно до довідки Укрпошти Ф.20, судові повістки не вручені ОСОБА_1 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був інформований про те, що йому слід очікувати виклику до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. До того ж інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області, на офіційному сайті, є загальнодоступною.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, особисто не виявив бажання бути присутнім при її розгляді. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 697217 від 24.06.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2024, відповідно до якого водія ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», однак огляд не проводився; акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; розписку ОСОБА_2 від 25.06.2024; відеозапис з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) , звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні були переглянуті відеофайли, які містяться на доданих до матеріалів справи дисках. Так, на диску № 1 на відеозаписі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського 477910, зафіксовано як працівники поліції на блокпосту о 21:30 год зупинили транспортний засіб та підійшли до водія, який знаходиться за кермом. Працівник поліції запитав, що трапилося з автомобілем, чому розбитий перед і номерний знак висить так, ніби зараз відпаде, а також попросили надати документи, а саме посвідчення водія та свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу. Водій повідомив, що він вдарився і пошкодив бампер автомобіля та надає документи для перевірки в телефоні у застосунку Дія. Поліцейські перевіряють дані по планшету та повідомляють, що у водія немає страхового поліса на автомобіль та що вже дане порушення виносилася постанова у травні цього року, на що водій повідомив, що не встиг його виготовити. Поліцейський повідомив, що стосовно водія буде винесена постанова за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього буде накладено адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Потім працівники поліції попросили водія вийти з автомобіля та запитали чи водій щось зберігає при собі заборонене та чи щось вживав із наркотиків, оскільки по їхнім даним його притягували до відповідальності за ст. 309 КК України. На що водій повідомив, що нічого не вживав, та нічого немає, справа за ст. 309 КК України закрита, тому що він добровільно пролікувався, і взагалі його підставила дівчина, наркотичні засоби якої були у нього виявлені в авто. О 21:37 год поліцейські провели поверхневу перевірку автомобіля. О 21:43 год поліцейський запитав у водія, що у нього з очима, чому сповільнена мова, на що той повідомив, що два дні не спав ремонтував автомобіль і на даний час їде продовжувати ремонт до знайомих у м. Біла Церква. О 21:44 год працівник поліції оголосивши виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропонували пройти огляд у найближчому медичному закладі, а саме в м. Тараща, і якщо водій у собі впевнений і останнім часом не вживав наркотичні засоби, то може їхати, на що той повідомив, що наркотичні засоби не вживає і не вживав, погоджується їхати на огляд. О 21:47 год поліцейський повідомив, що зараз буде складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП за відсутність страхового полісу, а щодо ст. 130 КУпАП, то приїде інший екіпаж поліцейських, який завезе його до лікарні. О 21:48 год поліцейський повторно говорить ОСОБА_1 , що якщо вони поїдуть до лікарні і там щось покаже, то ситуація буде погана, тому якщо він щось вживав щоб відразу сказав, на що останній сказав, що нічого не вживав і не вживає. О 21:50:03 год поліцейський закрив камеру, яка нічого не знімає, але на фоні чути інша поліцейська говорить, що потрібно сказати водієві, якщо вони поїдуть до лікарні, то автомобіль буде евакуйовано, на що поліцейський, який прикрив камеру говорить, що на його думку, якщо водій погоджується поїхати до лікарні, значить тест нічого не покаже. О 21:50:10 год працівник поліції відкрив камеру, знімає просто розмову і подальший огляд автомобіля. О 21:52 год останній йде на блокпост, де розмовляє по телефону з екіпажем, який має водія везти до лікарні і говорить, що якщо вони хочуть, то щоб приїжджали. На відеозаписі під назвою «clip-1» із нагрудної камери поліцейського 477910, зафіксовано як працівники поліції знаходиться на блокпосту та о 22:00 год його позвали до зупиненого водія. О 22:02 год поліцейська закінчувати оформлення постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП. О 22:03 год поліцейський знову прикрив камеру, відео фіксація не ведеться, лише на фоні чути аудіо запис, на якому зафіксовано як водія ознайомлюють із постановою за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також повідомляють, що екіпаж, який повезе водія приїде через 15 хвилин, огляд проходити потрібно буде у лікарні в м. Тараща, водій повідомив, що зараз приїдуть його товариші, які залишаться біля автомобіля і він готовий їхати на огляд. О 22:16 год поліцейський відкрив камеру, яка знімає вулицю біля блокпосту, потім о 22:20 год камеру перекрутили і знову прикрили, о 22:23 год камера взагалі залишена на автомобілі та знімає вулицю. О 22:32:31 год працівник поліції взяв камеру та спілкується з колегою, який приїхав, щоб вести водія на огляд, вони разом чекають останнього, який знаходиться в автомобілі і розмовляє по телефону. О 22:36:18 год водій підходить до поліцейських та повідомляє, що він поспілкувався і говорить, щоб складали відмову, а завтра під`їдуть до управління поліцейських, де працюють останні, відмовляється він за браком часу. На запитання чи водій розуміє наслідки відмови, останній повідомив, що розуміє. О 22:37 год поліцейський повторно пропонує пройти огляд, на що водій відмовляється. В подальшому зафіксовано складання протоколу та додатків до нього, а також спілкування водія з поліцейськими. На диску № 2 на відеозаписі під назвою «clip-2» із нагрудної камери поліцейської 476140, зафіксовано та ж інформація, що і на попередньому відеозаписі, однак відеозапис припиняється о 22:08 год, відновлюється вже о 22:35 год, що зафіксовано на відеозаписі під назвою «clip-3», який містить ту ж інформацію, що вже описана.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, п. 2.5 ПДР визначає обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння, а не його право.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 5 розділ ІІ), затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Судом встановлено, що на порушення вимог п. 2.5 ПДР, поліцейський не пояснює водієві його обов`язок пройти на вимогу поліцейського огляд, а навпаки говорить, що якщо водій щось вживав, то краще відразу сказати, проте водій настоює на своєму, що він нічого не вживав і неодноразово погоджується пройти огляд. Однак не маючи твердого наміру доставляти водія до медичного закладу, у розмові між собою мають думку, що дійсно огляд може підтвердити, що водій не перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки впевнено говорить про те, що хоче проходити огляд, в порушення вимог вказаної вище Інструкції поліцейський без будь-яких пояснень прикриває камеру, а також знімає нагрудну камеру, яка фіксує вулицю, а не розмову з водієм, в результаті чого у період часу з 21:50:03 год по 22:32:31 год відеофіксація події нагрудною камерою № 477910 не здійснюється, а також аналогічно не відбувається фіксація події з 22:08 год по 22:35 год нагрудною камерою № 476140. Після того як нагрудні камери почали фіксувати подію та розмову із водієм, поліцейський пропонує пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що водій відмовляється пройти огляд за браком часу.

Такі дії поліцейських суддя розцінює як схиляння особи водія до відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки право відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння правилами дорожнього руху не передбачено. Без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року в справі Раманаускас проти Литви зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Зважаючи на досліджений відеозапис, із якого чітко вбачається, що ОСОБА_3 не заперечував щодо проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі на початку розмови із поліцейським, проте після умисного, в супереч вимог п. 5 розділу II Інструкції переривання поліцейськими відеозапису, ОСОБА_3 змінив свою позицію щодо цього огляду, суд позбавлений можливості виключити сумнів щодо існування провокації працівників поліції спрямованої на схиляння останнього до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння під час цієї перерви відеозапису, а тому суд не може прийняти протокол про вчинення адміністративного правопорушення та відеозапис як допустимі докази вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, оскільки рішення ОСОБА_3 про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння було спровоковано під тиском маніпулятивних дій поліцейського, отже така відмова не може вважатися порушенням п. 2.5 ПДР України, за такого його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУПАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття адміністративного провадження.

Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 247, 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА