Справа 729/1449/24
3/729/866/24 р.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2024 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н. О., за участю секретаря Романченко С. С., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області пропритягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.08.2024 серії ЕПР 1 №112837, 16.08.2024 року о 09 год 58 хв ОСОБА_1 в м. Бобровиця по вул. Івана Франка 1 г, керуючи автомобілем TOYOTA LEND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним світлоперевертачем, вказуючи на цей т/з та подальше місце його зупинки, чим порушила вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що вона 16.08.2024 року о 09 год 58 хв в м. Бобровиця по вул. Івана Франка 1 г, керувала транспортним засобом TOYOTA LEND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 . Проїжджаючи дорогу з круговим рухом, вона побачила авто поліцейських, яке знаходилося на обочині автодороги, а поліцейські здійснювали огляд трактора. Так як круговий рух вимагає значної уваги водія, оскільки така ділянка дороги є небезпечною, вона уважно стежила за дорожньою обстановкою та не бачила жеста поліцейського про зупинку транспортного засобу під її керуванням. Коли вона під`їхала до магазину, зупинилася, вийшла з автомобіля та направилася до магазину, то побачила поліцейських, які під`їхали на службовому автомобілі та окликнувши її попросили надати документи для перевірки. При цьому, вони запитали чому вона не зупинилася на вимогу поліцейського, на що вона пояснила, що не бачила такої вимоги, при цьому причин такої зупинки спочатку взагалі не назвали. Вже потім, на запитання ОСОБА_1 , вони пояснили, що по схожому на її автомобілю Тойота є орієнтировка щодо вчинення на такому кримінального правопорушення у м.Київ, але з такою орієнтировкою, на її вимогу ознайомлено не було. Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що вона не порушувала Правил дорожнього руху України щодо невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а тому протокол складено працівником поліції без визначених на те Законом підстав. Також зазначила, що даний протокол було складено інспектором ОСОБА_2 , проте такий не здійснював зупинку транспортного засобу під її керуванням, так як приїхав значно пізніше, тобто фактично він навіть не бачив чи був факт зупинки транспортного засобу, яку нібито вона не виконала.
Викликаний у судове засідання інспектор ОСОБА_2 не з"явився.
Заступник начальника РВП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області
ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він разом із напарником 16.08.2024 проводили відпрацювання в м.Бобровиця за дорученням Ніжинського РУП в Чернігівській області. При патрулюванні однієї з вулиць м.Бобровиця вони помітили автомобіль TOYOTA LEND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по круговій дорозі. Інспектором поліції в порядку п.4 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», було вирішено зупинити такий автомобіль і підставою для зупинки транспортного засобу було розпорядження відповідного органу про те, що за участі автомобіля TOYOTA LEND CRUISER у Київській області було здійснено кримінальне правопорушення. Поліцейським було здійснено жест жезлом про зупинку даного транспортного засобу, проте такий не зупинився та продовжив рух на невеликій швидкості. Тоді ОСОБА_3 разом з напарником сіли в службовий автомобіль та почали рух за вказаним автомобілем. Проте, коли вони проїхали приблизно 60 метрів, то побачили, що автомобіль став на обочині та з нього вийшла водійка. ОСОБА_3 пояснив, що він особисто не здійснював зупинку транспортного засобу, а бачив як здійснював таку його напарник. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що оскільки підставою для зупинки транспортного засобу було відповідне розпорядження, яке надходить поліцейським у електронному вигляді та яке має секретну інформацію, то на вимогу ОСОБА_1 його надано не було. ОСОБА_3 також пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення було складено інспектором Бобровицького ВП №2 Калібердою Є.В., оскільки у наряду поліції РВП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області були лише паперові протоколи та не було планшетного пристрою і термопринтера для роздрукування електронного протоколу.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП настає, зокрема, у разі невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконанні водіями вимог працівника поліції.
Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог зазначених Правил, а також: а) передати для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху; б) дати можливість перевірити технічний стан, номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав.
Водій мaє прaво знaти і йому повинні чітко роз`яснити причину зупинки співробітник Національної поліції України зобов`язaний нaзвaти причину зупинки трaнспортного зaсобу (стaття 16 Зaкону Укрaїни «Про дорожній рух») і суть скоєного прaвопорушення, якщо тaке мaло місце (ч.2 ст.35 Закону України Про Національну поліцію).
Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.
Відповідно до ч.1 ст.6,7,8 Закону України «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п.4 ч.1, ч.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо транспортний засіб перебуває в розшуку. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.122-2 КУпАП до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112837 від 16.08.2024 року, копія посвідчення водія ОСОБА_1 , рапорт, згідно якого по вул.Франка м.Бобровиця було помічено автомобіль TOYOTA державний номерний знак НОМЕР_1 і вирішено зупинити та перевірити його згідно ч.4 ст.35 «Про національну поліцію», оскільки такий автомобіль був схожий по орієнтуванню по Київській області від 15.08.2024, відеозапис, який зафіксовано на СD-диску доданому до адміністративного матеріалу.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що при русі по автодорозі з круговим рухом і наближенні автомобіля TOYOTA LEND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 , поліцейським було піднято жезл догори, а коли автомобіль вже проїхав повз поліцейського, то останній здійснив жест жезлом донизу. Таке дає суду можливість стверджувати, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, стежила за дорожньою обстановкою попереду та не могла бачити жеста поліцейського про зупинку, який було здійснено позаду автомобіля і тому слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній такий обов`язковий елемент складу адмінправопорушення як суб`єктивна сторона, яка характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Таке повіністю узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні. Далі автомобіль проїхав деяку відстань та зупинився, при цьому він не уникав переслідування поліцейських. До зазначеного автомобіля під`їхали працівники поліції та підійшли до водійки, якою виявилася ОСОБА_1 і яка вже вийшла з автомобіля. Інспектор поліції запитав чому вона не зупинилася на вимогу поліцейського, на що ОСОБА_1 пояснила, що не бачила такої вимоги. При цьому причин такої зупинки інспектор спочатку взагалі не назвав. Потім поліцейський звернувся до неї із запитанням чи має вона посвідчення водія. ОСОБА_1 надала документи для перевірки. В подальшому поліцейські на запитання ОСОБА_1 пояснили, що, зокрема, на автомобіль Тойота мається орієнтировка по м.Києву у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушенням за участі такого автомобіля.
Разом з тим, на запит суду, Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області до суду не було надано будь-яких доказів, які б свідчили, що автомобіль TOYOTA LEND CRUISER був оголошений в розшук у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення за участі такого автомобіля.
Суд також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №112837 складено інспектором ОСОБА_2 , який, як підтвердили у судовому засіданні інспектор Семенець В.А. та ОСОБА_1 , не здійснював зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а приїхав значно пізніше.
Частиною 2 Розділу 2 Інструкції закріплено, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
В п.39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.
Тобто, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен дотримуватися процесуальної поведінки оцінювання доказів, визначеної кримінально-процесуальним законом.
Згідно зі статтею 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Доктрина «плодів отруйного дерева» сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України». Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.
На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Судом встановлено, що причина зупинки водійки є сумнівною та не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». У матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження про порушення водійкою ОСОБА_1 ПДР України.
Ця обставина, в силу того ж правового принципу «плодів отруйного дерева», дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки законність зупинки її автомобіля не доведена належними й допустимими доказами, а тому подальші дії працівників поліції знаходяться поза площиною поняття «здійсненні у відповідності до закону».
Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом її вини в розумінні ст.251 КУпАП.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, справа про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.
Керуючись статтями 122-2, 247,251, 283, 284,294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя