Справа № 405/7521/23
провадження № 3/405/1620/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Юр`єва К.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Титаренко Г.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює та проживає АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №435235 від 08.10.2023, 08.10.2023 о 19 год. 50 хв., в м. Кропивницькому по вул. Полтавська, 24, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Daewoo Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який проводився в закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком №910 від 08.10.2023. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810, ОСОБА_1 відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що після робочої зміни, приблизно о 19 год. 30 хв., повертався з роботи на автомобілі Daewoo, за кермом автомобіля був його знайомий на ім`я ОСОБА_2 , оскільки після роботи вживав алкогольні напої та не став сідати за кермо, попросив ОСОБА_2 його відвести. По дорозі заїхали на заправку та після чого поїхали у сторони Великої Балки, але водій не зорієнтувався та повернув не в той бік, внаслідок чого він трохи виїхав на зустрічну смугу, тим часом, на зустріч їхав автомобіль темного кольору, який почав наздоганяти його автомобіль, вони зупинились навпроти магазину «Дніпро», з автомобіля темного кольору вийшли люди та почали кричати на водія та нього, що він керував транспортним засобом з порушенням ПДР, але сам він з автомобіля не виходив. Вони викликали поліцію, коли приїхали працівники поліції, вони почали перевіряти його на стан алкогольного сп`яніння, але він попросив провести перевірку на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, коли вийшли з лікарні, працівники поліції почали складати відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП, з чим він не погодився. Чоловіки, які вийшли з автомобіля, повідомили працівникам поліції, що він під час руху автомобіля пересів з сидіння водія на заднє сидіння.

Захисник вказала, що того дня працівник поліції зупинив автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_1 , не заперечує, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, але не керував транспортним засобом. Коли приїхали працівники поліції, автомобіль не рухався. ОСОБА_1 після вжиття алкогольних напоїв за кермо не сідав.

Поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що зупинено ОСОБА_1 на вул. Полтавська, оскільки надійшов виклик, що особа керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, прихавши, вони побачили, що він не був за кермом, а свідки повідомили, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля та після того, як вони його зупинили, оскільки керуючи транспортним засобом, він створив аварійну ситуацію, переліз на заднє сидіння. Коли вони приїхали ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні. Поряд з автомобілем знаходився чоловік, який не виявив бажання надати пояснення. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а потім погодився, пройшов огляд в медичному закладі, після чого, відносно ОСОБА_1 складено протокол, права були роз`яснені. Особа, яка була біля автомобіля, відмовилась надавати пояснення. Протокол складено на підставі пояснення свідків.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, з заявою про відкладення розгляду справи не звертались.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії від ААД №435235 від 08.10.2023 разом з доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, працівника поліції, дослідивши письмові докази, переглянувши оптичний диск, на якому зафіксовано обставини, які викладені в протоколі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто, посадова особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна довести такі обставини: керування транспортним засобом, перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння або ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку це об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД №435235 від 08.10.2023 ставиться в провину ОСОБА_1 те, що він, 08.10.2023 о 19 год. 50 хв., в м. Кропивницькому по вул. Полтавська, 24, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Daewoo Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до розділу І Правил дорожнього руху:

-ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил (п.1.1);

-особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9);

-водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10).

Відповідно до п. 1, 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 :

-ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

-огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказана частина статті є бланкетною (відсильною) нормою, а саме настання відповідальності в разі порушення ПДР (в даному випадку це п.п. «а» п. 2.9 ПДР).

Згідно з п.п. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було встановлено в судовому засіданні, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено на підставі пояснень свідків, які стверджували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а після створення аварійної ситуації пересів на заднє, пасажирське сидіння. В судове засідання свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі пояснень яких був складений відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зявились, обставини, які зазначені працівником поліції не підтвердили в судовому засіданні.

В ході перегляду оптичного диску, який доданий працівниками поліції до протоколу в якості доказу вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом встановлено, що відеозйомка починається з того, як працівник поліції підходить до автомобіля ОСОБА_1 , який сидить на задньому пасажирському сидінні з ознаками алкогольного сп`яніння, погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, наполягав на тому, що він не був за кермом.

Окрім цього, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Титаренко Г.С. заперечували, що того дня ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Так, неявка свідків в судове засіданні, свідчить про неможливість встановлення їх особи, відношення до даної справи і стосунки з сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не повідомили про відомі їм обставини справи, що підлягають встановленню. Тобто, суд не пересвідчився в добровільності таких показань свідка і не допитав їх безпосередньо в судовому засіданні, особи, які беруть участь у справі у справі не мали можливості ставити їм запитання та як наслідок встановити істотні обставини у справі, які підлягають встановленню. Неявка свідків в судове засідання не дає змоги суду усунути протиріччя, які виникли в судовому засіданні, а саме факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Отже, оскільки висунуте звинувачення у формі складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме обставин керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом базується лише на показаннях свідків, про що наголосив у судовому засіданні працівник поліції, яким був складений протокол відносно ОСОБА_1 , враховуючи, що належним чином повідомлені свідки в судове засідання не з`явились, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, що ставиться йому в провину, тобто не доведено «поза розумним сумнівом», що він керував транспортним засобом, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.7, 130, 247, 283-291 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва