Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/7138/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Левко Т.Ю., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 136646 від 06.09.2024 року, 06.09.2024 о 16 годині 50 хвилин прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 113 прикордонного знаку «Територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області» на відстані близько 830 метрів від лінії державного кордону України в межах прикордонної смуги була виявлена громадянка України ОСОБА_1 , яка керуючи автомобілем марки «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 на неодноразову законну вимогу військовослужбовців ДПСУ надати документи, що посвідчують особу та оглянути транспортний засіб, відмовилася спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вдалася до втечі. Близько 17 години 10 хвилин прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 109 прикордонного знаку (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 450 метрів від лінії державного кордону в межах прикордонної смуги була затримана громадянка України ОСОБА_1 військовослужбовцями ДПСУ. Своїми діями громадянка України ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 19.06.2023, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП в складі групи осіб.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Захисник особи відносно якої розглядається справа адвокат Мироненко О.О. надіслав до суду клопотання за яким просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, покликаючись на те, що в діях його довірителя відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Клопотання мотивоване тим, що протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, складено за фактом того, що ОСОБА_1 , перебуваючи на відстані близько 450 метрів від лінії державного кордону, 06.09.2024 нібито не пред`явила військовослужбовцям ДПСУ документи, що посвідчують особу і такими своїми діями вона нібито здійснила злісну непокору військовослужбовцями ДПСУ. Проте такі висновки не відповідають дійсності. Фактично ОСОБА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та нянею своєї доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_3 , на автомобілі «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 в`їхала на територію України з території Угорщини через пункт пропуску «Beregsurany (Берегшурань, Угорщина) Лужанка, Україна». Зокрема в паспорті ОСОБА_1 для виїзду за кордон (номер паспорта: НОМЕР_2 ) на ст. 10 міститься штамп про те, що ОСОБА_1 06.09.2024 року проїхала пункт пропуску «Beregsurany (Берегшурань, Угорщина) та заїхала в Україну через пункт пропуску «Лужанка». А тому, коли в подальшому ОСОБА_1 була безпідставно затримана на відстані близько 450 м від лінії державного кордону прикордонним нарядом, то відповідно в ОСОБА_1 із собою як мінімум був її паспорт громадянина України для виїзду за кордон в якому 06.09.2024, був проставлений штамп про перетин державного кордону та в`їзд на територію України. Оскільки, ОСОБА_1 мала при собі документ, що посвідчує її особу, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон та пред`явила його на першу вимогу уповноваженої особи Державної прикордонної служби України, то відповідно ОСОБА_1 не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст.7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Санкцією ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, в такому не зазначено дій злісної непокори, які вчинила ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне ідеться про те, що ОСОБА_1 відмовилася надати для перевірки документи, що посвідчують особу, однак як встановлено з клопотання захисника, ОСОБА_1 такі документи надала, на законних підставах здійснила в`їзд на території України, про що свідчить відмітка в закордонному паспорті ОСОБА_1 від 06.09.2024.

Вчинені ОСОБА_1 дії не свідчать про вчинення злісної непокори, такі дії не були виражені в зухвалій формі, яка б свідчили про явну зневагу до прикордонного наряду та їм не передувала відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень.

В даному випадку суддя констатує про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, внаслідок відсутності в її діях складу такого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наведених підстав, суддя приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 256, 268, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяТ. Ю. Левко