Справа № 943/422/23 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 33/811/1773/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю адвоката Рясного В.Д., розглянувши у режимі відео конференції апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д. на постанову Буського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

постановою Буського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Відповідно до постанови, 12 березня 2023 року о 14 год. 50 хв. на вулиці Заводська, 5 в смт Красне Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz» (ATEGO), реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 2,26% проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На згадану постанову адвокат Рясний В.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції не взяв до уваги численні недоліки, допущені працівниками поліції. Матеріали справи містять суперечливі докази. Стверджує, що у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перебував і транспортним засобом не керував, а з боку працівників поліції мав місце психологічний тиск щодо нього і як наслідок складення протоколу серії ОБ № 089390.

Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи не міститься жодного належного відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що під час складання протоколу працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, не доставили до медичного закладу, не виписали відповідне направлення. В протоколі відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації; в матеріалах справи не міститься безперервний відеозапис із нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася; свідків до складання протоколу не залучали; від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонювали.

Заслухавши доводи адвоката Рясного В.Д., який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задоволити, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №089390 від 12.03.2023, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», тест №2665 від 12.03.2023, яким за результатами алкотесту в ОСОБА_1 підтверджено стан алкогольного сп`яніння 2,26% проміле, із яким останній погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі «підпис особи, що тестують». Також вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема в частині доведення факту керування ним 12 березня 2023 року на вулиці Заводська, 5 в смт Красне Золочівського району Львівської області транспортним засобом марки «Mercedes Benz» (ATEGO), реєстраційний номер НОМЕР_1 , доводиться неоспореною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6668817 від 12.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 510 грн. за те, що керуючи вищевказаним транспортним засобом у вказаному місці та час, він не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України; матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R).

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 , ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Твердження у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння він не перебував і транспортним засобом не керував, а з боку працівників поліції мав місце психологічний тиск щодо нього, апеляційний суд вважає такими, що нічим не підтверджені та розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Із оглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, вбачається, що працівниками патрульної поліції було належним чином дотримано законодавчих вимог щодо огляду особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема роз`яснено права та обов`язки водія, запропоновано пройти огляду у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів, що не хоче.

Крім того ОСОБА_1 підписав роздруківку приладу «Drager Alcotest» чим засвідчив свою згоду із внесеними до неї даних.

При апеляційному розгляді не встановлено з боку працівників патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рясного В.Д. залишити без задоволення.

Постанову Буського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ