Справа № 509/4175/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 -

за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 року серії ААД № 578944 водій ОСОБА_1 11.07.2024 року приблизно о 09:55 год. в Одеській обл.., Одеський р-н., а/д Н-33 Одеса-Б.Дністровський-Монаши 5км+300м керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки, у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився під відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником ОСОБА_2 адвокатом Новак А.М. подано клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях Заблоцького події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинки та причин такої зупинки. Вказує, відео, що міститься в матеріалах даної справи не містить обставин зупинки (часу) та причин зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що незважаючи на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 все ж діяв у стані крайньої необхідності, який виник внаслідок реальної загрози життю та здоров`ю людини, оскільки його дружині необхідна була термінова медична допомога.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні від 21 липня 2011р. по справі ''Коробов проти України'' Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення ''поза розумним сумнівом''. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Водій ОСОБА_1 11.07.2024 року приблизно о 09:55 год. в Одеській обл.., Одеський р-н., а/д Н-33 Одеса-Б.Дністровський-Монаши 5км+300м керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки, у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився під відеозапис.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналіз наведеного положення Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 цієї Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

Аналогічне положення також визначено п.п. 1 та 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395.

Згідно до п. 8 Інструкції № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Аналогічні правові позиції неодноразово наводились у постановах апеляційних судів у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що водій транспортного засобу може відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння тільки за наявності підстав, які виключають адміністративну відповідальність та передбачені ст.17 КУпАП.

Вищевказаних обставин, які виключають адміністративну відповідальність у даній справі не встановлено.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі сукупності доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які у нього виявили такі ознаки алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Ці ознаки за своїм змістом відповідають тим, які наведені в Інструкції № 1452/735.

Таким чином, вимога поліцейського щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння була законною.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився під відеозапис, про що поліцейським складено за встановленою п. 8 Інструкції № 1452/735 формою направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023 року.

Таким чином, на законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що у встановленому законом порядку (згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію») зафіксовано поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису.

При цьому, дослідивши долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суддя приходить до переконання, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була чіткою, зрозумілою та такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, вона не залежала від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина правопорушника підтверджується адміністративним протоколом серії ААД №578944 від 11.07.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого Заблоцький відмовився від проходження огляду, про що свідчить підпис останнього, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2024 року ; долученими в установленому законом порядку до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами на оптичному диску.

Для встановлення того, що особа діяла у стані крайньої необхідності, необхідно, щоб небезпека не могла бути усунена іншим шляхом, а також є єдиним засобом захисту від небезпечних дій. Судом не встановлено, що небезпека не могла бути усунена іншим шляхом та була єдиним засобом від небезпечних дій. Також не встановлено необхідності використання саме транспортного засобу особисто ОСОБА_1 , а не іншим можливим чином, а саме скористатись послугою «тверезий водій», викликати собі таксі, або швидку медичну допомогу.

Крім того, правопорушником ОСОБА_1 не було надано суду довідки про те, що 11.07.2024 року його дружина була доставлена до лікаря, де їй була надана невідкладна медична допомога.

Суд вважає, що керування автомобілем у стані сп`яніння завдає більшу небезпеку не лише для водія, а і для життя третіх осіб, порівняно з тим, чим виправдовує дії ОСОБА_1 , а тому не може бути виправданим встановленими фактичними обставинами, підстави для звільнення від адміністративної відповідальності відсутні.

На підставі вище зазначеного, посилання правопорушника ОСОБА_1 про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, суд оцінює критично, оскільки відсутні законні підстави для застосування ст.18 КУпАП, та це не відповідає встановленим судом обставинам справи, та є метою для виправдання указаного правопорушника, для його уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що винність указаного правопорушника підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих доказів.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, а тому його дії правильно кваліфіковані за даною статтею .

В рішенні по справі ''О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства'' від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обираючи вид та міру стягнення суддя враховує особу правопорушника ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та приходить до висновку, що на нього слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовем, то він звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 279, 280, 283, ст. 130 ч.1 КУпАП-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та обрати стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу 34 000,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Козирський Є. С.