Справа № 484/3962/24
Провадження № 3/484/1967/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Маржиної Т.В., розглянувши справу, яка надійшла до суду 18.07.2024 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 04.10.2022 року органом 4814, посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 06.04.2024 року органом 4844, РНОКПП НОМЕР_3 , учня 11-го класу ліцею «Престиж», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2024 року о 22:42 годині в м. Первомайську по вул. С. Білого, 108 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geon 250 без н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Драгер та від проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ремський Є.В. надав письмові пояснення, в яких зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого технічного засобу відбувалася відеофіксація правопорушення. Стверджував, що перший відеофайл розпочинається о 22:42 годині, останній п`ятий закінчується о 22:58 годині. З четвертого та п`ятого відеозаписів вбачається, що працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не складали, на місці зупинки транспортного засобу поліцейські попередили ОСОБА_1 , після чого сіли до патрульного автомобіля та поїхали. На четвертому відеозаписі о 22:52 годині зафіксовано як один працівник поліції запитав у іншого, чи буде той складати протокол, поліцейський відповів, що не буде. Захисник зазначив, що наданий протокол про адміністративне правопорушення складений о 23:30 годині, тобто після спливу 30 хвилин з моменту як працівники поліції поїхали з місця події де спілкувалися з ОСОБА_1 . Вважає, що місце складання протоколу не відповідає дійсності, оскільки по вул. Сидора Білого він не складався. Крім того, з відеозаписів вбачається, що наданий протокол не складався в присутності ОСОБА_1 , що є грубим порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Також ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими просив надати йому можливість поспілкуватися з рідними, бо він розгубився та не знав як правильно в такій ситуації діяти, тобто фактично ОСОБА_1 заявив про необхідність допомоги, право на яку передбачене ст. 268 КУпАП, але працівники поліції йому відмовили. Зазначив, що нероз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав, або ж відсутність відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких прав, є перешкодою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи. Такі вимоги закону не були виконані поліцейськими. Неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до органу, що складає протокол, не може свідчити про відмову в отриманні та підписанні протоколу про адміністративне правопорушення. Захисник вважає, що розбіжність інформації, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, з відеозаписами події тягне за собою як результат недопустимість основного доказу протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин просив розглянути справу в його і ОСОБА_1 відсутність та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. До пояснень додав копію паспорту ОСОБА_1 , копію посвідчення кандидата у майстри спорту України, копію грамоти та характеристики ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ремського Є.В. на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, відеозаписи, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, розглядаються судами.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив зазначені правопорушення у віці 16 років, дана справа підсудна суду.

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичне освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних засобів.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність саме таких ознак виявлена у ОСОБА_1 15.07.2024 року.

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджене сукупністю досліджених судом доказів.

Судом переглянуто доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписами, здійсненими поліцейськими за допомогою відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського і встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geon 250 без н.з. та був зупинений працівниками поліції. На відеозаписі чітко зафіксовано як поліцейські зазначили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, але ОСОБА_1 відмовився, потім йому пропонували поїхати в медичний заклад на огляд, на що ОСОБА_1 також відмовився. Від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснили права спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Позиція захисту про те, що працівники поліції складали наданий протокол про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 після спливу 30 хвилин з моменту як поліцейські поїхали з місця події де спілкувалися з ОСОБА_1 , а також те, що місце складання протоколу не відповідає дійсності, оскільки по вул. Сидора Білого протокол не складався спростовується доданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом № 3, на якому зафіксовано як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 ознайомитися з протоколами про адміністративні правопорушення та підписати їх, на що ОСОБА_1 відмовляється та зазначає про те, що бажає подзвонити сестрі. Суд звертає увагу на те, що працівники поліції жодним чином не перечили такому бажанню ОСОБА_1 , не заважали та не забороняли йому телефонувати рідним. Отже твердження захисника про те, що поліцейський відмовив ОСОБА_1 у дзвінку сестрі не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується відеозаписами.

Суд зазначає, що розмова працівників поліції, яка зафіксована на відеозаписі № 4 про те, що поліцейський не буде складати протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , а також те, що на відеозаписах не зафіксовано процес складання наданого протоколу не свідчить про те, що такий протокол не складався в присутності ОСОБА_1 , адже на відеозаписі № 3 працівник поліції пропонував ОСОБА_1 ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення.

Також суд звертає увагу, що Кодекс України про адміністративні правопорушення, Правила дорожнього руху, Закон України «Про дорожній рух», Закон України «Про Національну поліцію», Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, та Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, не передбачають обов`язку відеофіксації процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення номеру технічного засобу за допомогою якого відбувалася відеофіксація правопорушення не тягне за собою визнання такого доказу недопустимим, оскільки ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу, не передбачає необхідності зазначення у ній такої детальної інформації про пристрій на який велась відеозйомка. Протокол складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Суд визнає наданий поліцією диск з відеозаписами належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Про наявність відеозапису зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність підпису і пояснень ОСОБА_1 в наданому протоколі свідчать лише про те, що він мав намір ухилитися від відповідальності, яка є надто суворою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що поліцейський - це посадова особа, яка діє в межах наданих йому повноважень та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 та інших законодавчих актів, які регламентують діяльність поліції.

В даному випадку діє імператив презумпції правоти поліцейського, тобто при виконанні службового обов`язку поліцейський діє завідомо правомірно, в межах закону. Порушень повноважень поліцейського судом не встановлено. Порушення Правил дорожнього руху виявлено ним безпосередньо при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху та виявленням порушників.

Всі встановлені поліціянтами під час несення служби обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 840026 від 15.07.2024 року, який є доказом в наданій справі.

Встановлено, що поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Будь-яких порушень законодавства поліцейськими, які б могли вплинути на вирішення справи, судом не встановлено.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.08.2024 року у справі № 484/396/24, провадження № 3/484/1968/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП, яка набрала законної сили 23.08.2024 року, встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Geon 250 без н.з. 15.07.2024 року о 22:42 годині в м. Первомайську по вул. С. Білого, 108.

Згідно з інформацією бази даних інформаційно-аналітичної системи Національної поліції ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що в даній ситуації неможливо застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, тому що правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується має значний ступінь небезпеки для оточуючих та суспільства, прирівнюється до кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи неповнолітнім, отримав посвідчення водія, тобто має право керувати визначеною категорією транспортних засобів, однак на рівні з правами на нього покладаються й обов`язки, зокрема обов`язок знати та виконувати Правила дорожнього руху України, а в разі порушення зазначених правил, він повинен нести відповідальність за свої дії, яка передбачена законом.

Сукупність встановлених обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, переконує суд у тому, що вина ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, суд вважає за необхідне призначити йому єдине можливе стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, на підставі п. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 221, 245, 246, 248, 251, 252, 279, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к..

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

СУДДЯ: