Провадження №3/522/7801/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої - судді Косіциної В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли до Приморського районного суду м. Одеси з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Судове засідання призначене на 26 вересня 2024 року та було відкладено на 30 жовтня 2024 року.

Повістка про виклик до суду на 30 жовтня 2024 року була направлена на адресу місця проживання, що зазначена у протоколі листом із рекомендованим повідомленням про вручення, який відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА» не вручений під час доставки із зазначенням причини: «відсутність адресата за вказаною адресою».

Повістка про виклик до суду на 30.10.2024 року була направлена за номером телефону, зазначеним у протоколі, та відповідно до довідки про доставку СМС, повістка доставлена 26.09.2024 року.

У судове засідання, призначене на 30 жовтня 2024 року особа яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася.

В своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

З огляду на вищевикладене, а саме ту обставину, що суд вичерпав всі можливі засоби повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, місце та час судового засідання, згідно ст. 268 КУпАП явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнана обов`язковою, а також з огляду на встановлені законом строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та строки накладення адміністративних стягнень, суд дійшов висновку про недоцільність повторного відкладення судового засідання і необхідності розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи.

Згідно протоколу серії ВАД №171810 від 15 вересня 2024 року, 14 вересня 2024 року о 23 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та принижував свою дружину, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно із частинами 2 та 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

З зазначеного, суд робить висновки про те, що домашнє насильство може вчинятися, зокрема, відносно дружини, а тому, у разі вчинення таких дій, до особи застосовуються, зокрема, заходи юридичної відповідальності, в тому числі передбачені статтею 173-2 КУпАП.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є:

- Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №171810 від 15 вересня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 зі змістом протоколу ознайомлений;

- заява про вчинення правопорушення від ОСОБА_3 , у якій вказано, що 14 вересня 2024 року о 23 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_3 її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру у присутності малолітнього сина ОСОБА_4 , 01.06.2021 року;

- пояснення ОСОБА_1 , у яких вказано, що він мешкає разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . 14 вресня 2024 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, чіплялася до нього, провокувала на конфлікти, а тому, він взяв і вилив її запаси алкоголю, після чого вона розпочала бійку, свідком якої був неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №560301 від 15.09.2024 року, ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Також, на підставі відомостей з ЄДРСР судом встановлено, що ОСОБА_1 двічі за останній рік притягувався до відповідальності за ч.1 ст.172-3 КУпАП, а саме, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2024 року у справі №522/10582/24 та постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року у справі № 522/15921/24.

На підставі наданих доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насилля відносно своєї дружини ОСОБА_3 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, суд доходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи правоорушника, суд вважає необхідним визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративнго правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на вказану особу адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини в присутності малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу Мінсоцполітики «Про затвердження примірних положень про службу у справах дітей» від 16.09.2021 року № 518, основними завданнями та повноваженнями служби є, зокрема, проведення передбачених законодавством заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей, у тому числі проведення з батьками, іншими законними представниками дітей профілактичної роботи із запобігання домашньому насильству стосовно дітей і за участю дітей, у тому числі із залученням у разі необхідності інших суб`єктів соціальної роботи із сім`ями, дітьми та молоддю в межах їхньої компетенції.

У п.2.2.12 Положення про Службу у справах дітей Одеської міської ради, що затверджене рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 р. № 975-VIII вказано, що Служба у справах дітей ОМР забезпечує проведення з батьками, іншими законними представниками дитини профілактичної роботи із запобігання домашньому насильству стосовно дітей і за участю дітей, у тому числі із залученням представників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

За таких обставин, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, суд вважає за потрібне зобов`язати Службу у справах дітей Одеської міської ради провести з батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , профілактичну роботу із запобіганням домашньому насильству за участі дітей із залученням представників уповноважених органів НПУ, про результат якої повідомити суд в місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили.

На підставі викладеного і керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 51, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним в вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Зобов`язати Службу у справах дітей Одеської міської ради батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 профілактичну роботу із запобіганням домашньому насильству за участі дітей із залученням представників уповноважених органів НПУ, про результат якої повідомити суд в місячний строк, з моменту набрання постановою законної сили.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Косіцина В.В.