Постанова

Іменем України

17 вересня 2024 року

м. Київ

провадження №33/824/3975/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю ОСОБА_1 та його захисника Александрова Дмитра Олександровича, який перебував у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Александрова Дмитра Олександровича

на постанову Вишгородського районного суду Київської області

в складі судді Рукаса О. В.

від 19 липня 2024 року

у справі №363/2451/24 Вишгородського районного суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

12 травня 2024 року капітаном поліції Ніщуком Р. І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №277865 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 12.05.2024, о 12 год. 30 хв., на автодорозі «Вишгород-Ровжі», керуючи транспортним засобом «FORD»», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд з дорожнього покриття та здійснив зіткнення з деревом, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

До протоколу долучено матеріали ДТП.

Також 12 травня 2024 року капітаном поліції Ніщуком Р. І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №277864 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 12.05.2024, о 12 год. 30 хв., на автодорозі «Вишгород-Ровжі», керував транспортним засобом ««FORD»», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

В протоколі зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначено, що до протоколу додаються матеріали справи.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом проігноровано фактичні обставини справи, а саме те, що вину за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 не заперечував, однак заперечував той факт, що він керував у стані алкогольного сп`яніння, адже горілку він випив після того, як сталася ДТП, а тому в у нього не було обов`язку проходити огляд.

Крім того, зазначив, що наявними у справі доказами не доведено, що поліцейські пропонували йому пройти огляду на місці події та у закладі охорони здоров`я.

Додав, що суд не допитав свідків, а тому їх показання не могли братися судом до уваги.

За вказаних обставин просив скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 19 липня 2024 рокув частині визнання винним ОСОБА_1 та закрити провадження у цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а в частині визнання його винним за ст. 124 КУпАП просив змінити постанову, скасувати її в частині призначеного покарання та обмежитися штрафом.

Також просив викликати та допитати у судовому засіданні свідків, пояснення яких містяться у матеріалах справи.

У судовому засіданні 13.08.2024 у режимі відеоконференцзв`язку захисник ОСОБА_1 - Александров Д. О. підтримав клопотання про виклик свідків, пояснення яких містяться у матеріалах справи. Пояснив, що їх допит в судому засіданні необхідний для спростування обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.08.2024 підтримав позицію захисника.

Апеляційний суд задовольнив клопотання про виклик свідків у судове засідання суду апеляційної інстанції, у зв`язку із чим відклав розгляд справи на 17.09.2024.

Суд апеляційної інстанції здійснив усі можливі заходи з метою виклику свідків у судове засідання, однак останні, належним чином повідомлені про їх виклик у судові засідання призначені на 13.08.2024 та 17.09.2024, до апеляційного суду не з`явилися. ОСОБА_3 та його захисник Александров Д. О. не заперечували проти розгляду справи за відсутності свідків, за обставин не прийняття до уваги, їх письмових свідчень, наявних у матеріалах справи.

У судовому засіданні 17.09.2024 ОСОБА_1 та його захисник Александров Д. О., який перебував у режимі ВКЗ, надали пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі, підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - Александров Д. О. пояснив, що ніхто не бачив ОСОБА_3 за кермом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того зазначив, що за обставин вживання ним алкоголю після ДТП, поліцейські повинні були скласти протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП, однак склали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на стадії судового розгляду неможливо змінювати перекваліфікацію на більш тяжку санкцію. Також додав, що вину за ст. 124 КУпАП визнають, оскільки ОСОБА_3 не впорався з керуванням та здійснив ДТП.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д. О., вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з огляду на визнання останнім вини у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. Оскільки ОСОБА_1 не оскаржував постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, а просив змінити її лише в частині призначеного покарання, тому апеляційний суд переглядає постанову місцевого суду лише в оскаржуваній частині.

Також місцевий суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №277864 від 12.05.2024за ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням на огляд водія транспортного засобу; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та наявними у матеріалах справи відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, що записані у файли на DVD-R диск.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Скаржник помилково вважає, що судом неповно встановлено обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи та визнано його винним за відсутності доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу 2 Інструкції).

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. При цьому, обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, можуть фіксуватися технічними засобами відео фіксації.

Отже, з аналізу положень ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 3 Інструкції вбачається, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також в найближчому закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України, тобто відмову від проходження огляду, яка утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім того, з положень вищенаведених норм законодавства вбачається обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Таким чином, у даній справі підлягає встановленню факт, що така вимога поліцейського була законною, а також факт відмови останнього від виконання такої вимоги, тобто відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я.

Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, та може бути зафіксована технічними засобами відео фіксації.

Таким чином, при виявленні автомобіля у кюветі з явними пошкодженнями, наслідками ДТП, та виявленні водія ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у поліцейських виникла законна вимога до останнього щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у водія ОСОБА_1 виник обов`язок пройти такий огляд, невиконання якого є порушенням п. 2.5 ПДР.

Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України з фіксацією події технічними засобами відеозапису чи в присутності двох свідків.

Отже, у справі, що переглядається встановленню підлягають факти законності вимоги поліцейського відносно ОСОБА_1 щодо проходження огляду, що ґрунтується на вставленому факті керування ОСОБА_1 автомобіля а також, з урахуванням доводів апеляційної скарги перевірці підлягає факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 12.05.2024, о 12 год. 30 хв., на автодорозі «Вишгород-Ровжі», керував транспортним засобом «FORD»», д.н.з. НОМЕР_1 , та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення в яких він підтвердив факт керування автомобілем, а також факт того, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в спеціальному медичному закладі, на що він відмовився.

Судом враховано наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6), та письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 7), вбачається, що 12.05.2024 о 12 год. 40 хв. на автомобільній дорозі сполученням Вишгород-Ровжі вказані особи були запрошені працівниками поліції в якості свідків процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння; у присутності вказаних свідків працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в спеціальному медичному закладі; у присутності вказаних свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с. 4), вбачаються підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода. Також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

З відеозапису «0002202__0011», який міститься на долученому до матеріалів справи DVD-R диску (а.с. 10), вбачається, що після приїзду працівників на місце ДТП поруч з пошкодженим автомобілем «FORD», державний номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено ОСОБА_1 , який на момент приїзду працівників поліції спав. Після того, як ОСОБА_1 прокинувся в присутності працівників поліції, останні виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння та поліцейський повідомив по рації про необхідність викликати швидку медичну допомогу. Після чого ОСОБА_1 підтвердив свою особу. Після цього на запитання працівників поліції щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 одразу почав доставати з гаманця грошові кошти та намагатися їх запропонувати працівникам поліції для того, щоб «вирішити» виниклу ситуацію (04 хв. 30 сек. вказаного відеозапису). Після повідомлення працівниками поліції про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, ОСОБА_1 гроші не сховав.

При цьому, поведінка ОСОБА_1 , порушення мовлення та інші обставини, зафіксовані на відеозаписі, доводять, що виявлення поліцейським у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння відповідають дійсним обставинам справи.

З відеозапису «0002202__0017» вбачається, що ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у виді порушення мовлення та координації рухів, поводить себе агресивно, висловлює погрози в бік свідків та працівників поліції, супроводжуючи це нецензурною лайкою в бік всіх присутніх на місці ДТП.

З відеозапису вбачається, що у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом та обставин ДТП, свідки, особи яких установили, поліцейським засвідчили обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 постійно змінює свою поведінку по відношенню до працівників поліції, то висловлюючи нецензурною лайкою образи в їх бік, то намагаючись домовитися з ними, щоб вони відпустили його і він поїхав далі.

У процесі спілкування з працівниками поліції, як чутно з вказаного відеозапису, ОСОБА_1 підтверджує не тільки належність йому автомобіля «FORD», д.н.з. НОМЕР_1 , але і факт того, що він керував вказаним транспортним засобом, рухаючись додому до тещі. Крім того, на відеозаписі чутно, що ОСОБА_1 неодноразово просить витягнути вказаний транспортний засіб з узбіччя, щоб він міг їхати далі.

Протягом відеозаписів «0002202__0018», «0002202__0019», «0002202__0020», «0002202__0021» ОСОБА_1 так само продовжує поводити себе агресивно, виражаючись в бік працівників поліції нецензурною лайкою, намагаючись при цьому одночасно неодноразово запропонувати неправомірну вигоду (безпосередньо пропонує конкретну суму грошей, демонстративно показує гроші перед працівниками поліції, вкидає гроші в службовий автомобіль працівників поліції, після чого одразу забирає), щоб працівники поліції відпустили його з місця ДТП без складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

На додаток до цього, у процесі спілкування з працівниками поліції, як чутно з відеозаписів, ОСОБА_1 просить працівників поліції вибачити його за скоєне (відеозапис «0002202__0018» 01 хвилина 15 секунда відеозапису), погрожує зателефонувати невідомим особам, які, зі слів ОСОБА_1 , мають вплив на працівників органів поліції (відеозапис «0002202__0018» 04 хвилина 14 секунда відеозапису), підтверджує свою винуватість у вчинених правопорушеннях (відеозапис «0002202__0019» 00 хв. 15 сек. відеозапису), вибачається перед працівниками поліції за вчинені правопорушення (відеозапис «0002202__0019» 00 хв. 23 сек., 00 хв. 56 сек. відеозапису), підтверджує наявність в автомобілі алкогольних напоїв (відеозапис «0002202__0019» 04 хв. 13 сек. відеозапису), повідомляє, що йому все одно на наслідки вчинених ним правопорушень (відеозапис «0002202__0019» 04 хв. 30 сек. відеозапису), підтверджує факт вживання алкоголю перед тим, як сісти за кермо автомобіля, розповідаючи про вживання алкоголю у батьків невстановленої жінки, а також про те, як вона намагалася відібрати у нього ключі від автомобіля, щоб він у стані алкогольного сп`яніння нікуди не поїхав, при цьому ОСОБА_1 підтверджує, що все одно забрав ключі, після чого поїхав до тещі (відеозапис «0002202__0020» з 01 хв. 15 сек. по 02 хв. 04 сек. відеозапису), а також підтверджує свою готовність сплатити всі штрафи за вчинені ним правопорушення (відеозапис «0002202__0020» 02 хв. 27 сек. відеозапису).

Крім того, з відеозапису «0002202__0020» вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється підписувати будь-які документи.

Протягом всього часу, що зафіксований на вищезазначених відеозаписах, ОСОБА_1 жодного разу не висловив зауважень ані щодо факту керування автомобілем, ані щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, ані щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку і жодного разу не зазначав про те, що почав вживати алкоголь вже після дорожньо-транспортної пригоди. Натомість, весь цей час ОСОБА_1 використав нецензурну лайку в бік працівників поліції, намагався надати неправомірну вигоду та домовитися з працівниками поліції, щоб останні його відпустили без складання адміністративних матеріалів.

При цьому, зазначені вище протокол серії ААД № 277864 від 12.05.2024; пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зафіксовані відеозаписом, направлення на огляд та акт огляду, відеозапис з бодікамери поліцейськогоє доказами у розумінні ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що відеозапис викладений на диску, не є безперервним, однак об`єму відео, що містяться на цьому диску, достатньо для перевірки встановлених судом обставин законності вимоги поліцейського відносно ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та відмови останнього від проходження такого огляду.

Отже, оскільки матеріалами справи у їх сукупності підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «FORD», д.н.з. НОМЕР_1 , спричинення ДТП, що встановлено судом, а також виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейських щодо проходження огляду останнім було законною. Саме невиконання даної вимоги поліцейських ОСОБА_1 стало порушенням п. 2.5 ПДР України, що охоплено самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин посилання скаржника на те, що він вживав горілку після ДТП, не підлягали встановленню при відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка утворює самостійний склад правопорушення, адже підлягав установленню факт керування в стані алкогольного сп`яніння. Обставини вживання алкоголю після ДТП установлюються виключно під час проходження огляду та охоплюються іншим складом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. З цих же підстав апеляційний суд відхиляє доводи щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 автомобіле у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак вимога поліцейських до ОСОБА_1 була законною, з огляду на встановлення судом першої інстанції факту керування останнім автомобілем та наявності ознак алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин, судом першої інстанції також вірно встановлено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, і як наслідок наявності в діях останнього порушення п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки з використанням приладу «Drager» та в закладі охорони здоров`я, що підтверджено доказами в матеріалах справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №277864 від 12.05.2024 за ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленням на огляд водія транспортного засобу; відеозаписом,я кий містить факт встановлення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та наявними у матеріалах справи відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, щодо підтвердження свідками факту від проходження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

В цілому доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, однак суд першої інстанції, дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, надав їм належну оцінку та розглянув справу з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол серії ААД №277864 відносно ОСОБА_1 складено за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто у даній справі не підлягають встановленню та перевірці обставини перебування у стані алкогольного сп`яніння та обставин вживання, оскільки такі обставини перевіряються судом у випадку порушення водієм п. 2.9.а ПДР України, в той час як у даній справі протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, і перевірці підлягає саме обставина відмови від проходження огляду, що є порушенням п. 2.5 ПДР, за що і складено протокол відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правомірним.

В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ? від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Постанова суду першої інстанції містить достатні мотиви для відповіді на істотні доводи ОСОБА_1 , а саме, щодо відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення. Більше того, такі обставини були предметом перевірки під час апеляційного перегляду.

Посилання скаржника на те, що судом взято до уваги письмові пояснення свідків, які викликалися у судове засідання, але не з'явилися до суду, та не були безпосередньо допитані судом, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Більше того, апеляційний суд викликав свідків у судове засідання, однак останні, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, свідки не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань від них не надходило. Разом з цим, апеляційним судом не взято до уваги письмові пояснення свідків, адже судом взято до уваги відео-доказ підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для зміни постанови місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП з огляду на те, що хоча апеляційна скарга і містить в прохальній частині такі вимоги, однак не містить жодного доводу та аргументу щодо незгоди з рішенням суду в частині обраного виду стягнення.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Александрова Дмитра Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 19 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик