ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

30 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу - автомобіля іноземного виробництва марки «Chevrolet Orlando», країна реєстрації Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , 2014 року випуску, чорного кольору, який був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0677/40800/24 від 09.07.2024.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

На вказану постанову, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та повернути транспортний засіб.

Також апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду від 02.10.2024. Зазначивши, що рішення суду першої інстанції ним отримано не було, добравшись до комп`ютера він зміг побачити постанову суду лише 13.10.2024. Про рух справи дізнавався шляхом отримання листів на адресу свого проживання або шляхом особистого звернення у суд із заявою. Тому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

ЄУНСС №725/7433/24 Головуючий у І інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Провадження №33/822/656/24 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.6 ст. 481 КУпАП

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апелянта наведені в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що Постанова Першотравневого районного суду відносно ОСОБА_1 винесена 02 жовтня 2024 року і строк на її апеляційне оскарження закінчився 11 жовтня 2024 року.

Окрім того, правопорушник ОСОБА_3 безпосередньо брав участь у судовому засіданні, а отже йому були відомі результати прийнятого судом рішення відносно нього.

Однак, з апеляційною скаргою на постанову районного суду апелянт ОСОБА_3 звернувся лише 21 жовтня 2024 року, тобто поза межами встановленого процесуального строку 10 днів.

Попри це, твердження скаржника, що копія постанови суду йому направлена не була, а тому є підстави для поновлення строку на її апеляційне оскарження, то апеляційний суд вважає їх безпідставними та звертає увагу апелянта, що розгляд справи про адміністративне правопорушення врегульований нормами КУпАП, які не пов`язують строк оскарження постанови з моменту отримання її копії, а лише виключно з днем винесення постанови, тобто з 02 жовтня 2024 року.

Отже, на переконання апеляційного суду, підстав, які б безумовно свідчили про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянтом не наведено та апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (вирішеної справи/остаточного судового рішення), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Отже, зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови районного суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити апелянту у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним за ч.6 ст. 481 МК України.

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська