Номер провадження: 33/813/1404/24
Номер справи місцевого суду: 504/5269/23
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Скрипник Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Як зазначено в постанові суду, 18.11.2023 інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 2 полку УПП в Одеській області Бровченко А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 648481, згідно якого 06.11.2023 об 11:35 год. за адресою: Одеська область, автодорога М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км. +700 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е230», н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння (в результаті вживання канабіноїдів). Огляд проводився лікарем у закладі КНП «ООМПЦЗ» ООР, висновок лікаря № 002647. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою захисник Задорожня В.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що в постанові Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 є невідповідності обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, посилаючись на те, що суд першої інстанції однобічно та неповно з`ясував обставини справи, просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР, які б давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , якої в даному випадку взагалі не було.

Також адвокат просить звернути увагу, що поліцейськими під час складання протоколу здійснювався психологічний тиск на ОСОБА_1 та порушено вимоги Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена МВС України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, в частині того, що ОСОБА_1 не роз`яснено жодної підстави для проведення огляду на стан сп`яніння.

В скарзі наголошується, що наявні у матеріалах справи відеозаписи спростовують наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, також його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Єдиною підставою для складання матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була наявність іншого адміністративного протоколу.

Захисник звертає увагу на те, що відповідно до висновку № 002647 огляд було проведено після спливу двох годин, а саме о 13:35 год., а матеріали справи не містять будь-яких даних про відібрання у ОСОБА_1 біологічних зразків для аналізу.

Також в скарзі наголошується, що відеозйомка поліцейськими проводилась не безперервно, що є недопустимим та порушує вимоги чинного законодавства. А тому, захисник вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Захисник просить звернути увагу на те, що в матеріалах справи наявне повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 на 18.11.2023 року 21:00 годину за адресою: м. Одеса, однак по якій саме вулиці зрозуміти не можливо, чи то Корольова 9, чи то Воробйова 9, так як патрульний закреслив назву вулиці та написав іншу. Поміж тим, захист стверджує, що ОСОБА_1 не знав та не міг знати про час та місце, коли чи точніше у разі, якщо відбудеться складання матеріалів відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, як саме повідомлення про запрошення датоване 06.11.2023, а патрульний апріорі не міг знати, коли будуть проведені лабораторні дослідження та складений відповідний акт. Твердження про те, що акт повідомлення про запрошення було підписано ОСОБА_1 06.11.2023 також підтверджується і самим патрульним на першому відеозаписі. Зважаючи на викладене, патрульним грубо порушено права ОСОБА_1 при складанні протоколу, не роз`яснено останньому жодних прав відповідно до ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України, навмисно було складено протокол за годину до того на яку годину було повідомлено ОСОБА_1 , також складання самого матеріалу було здійснено за не зрозуміло якою адресою, що також унеможливило ОСОБА_1 бути присутнім при складанні відносно нього матеріалів. Поміж тим, патрульний не спромігся навіть зафіксувати на відео процес складання адміністративного протоколу, як це прямо передбачено законом.

Підсумовуючи викладене, зазначено, що матеріали справи не містять належних доказів провини ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції по справі є помилковими. У зв`язку з відсутністю як діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами, та й відсутністю визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 , що є базовим критерієм встановлення як самого факту, так і ступеню сп`яніння ОСОБА_1 , то відсутні докази керування ОСОБА_1 18.11.2023 року транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Всі сумніви в даному випадку, у відповідності до ст. 62 Конституції України, мають трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Скрипник Д.О. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовільнити та закрити провадження по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його захисника Задорожньої В.О. про відсутність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння в результаті вживання канабіноїдів. Особа, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 був попереджений про дату готовності результатів дослідження 17.11.2023;

- протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ААД № 648481 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-відеозапису долученого до матеріалів справи, за результатом дослідження якого судом встановлено зупинку автомобіля «Mercedes-Benz Е230», н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту траси М-14. Під час перевірки документів водія працівником поліції були повідомлені ознаки наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, тремтіння пальців рук, а також реакція зіниць на світло) та запропоновано пройти огляд в медичній установі на що водій погодився. До медичної установи водій ОСОБА_1 був доставлений іншим екіпажем у складі Т. Калашнікової;

-повідомленню про запрошення до підрозділу до патрульної поліції на 18.11.2023 о 21 год.00 хвилин.

На складання матеріалів справи особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явився.

Вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що 06.11.2023 року о 11 год. 35 хв. за адресою: Одеська область, автодорога М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км. +700 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е230», н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Посилання захисника апелянта на те, що працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, апеляційний суд вважає безпідставними.

З матеріалів справи та відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 06.11.2023 року о 11 год. 35 хв., а лікарем КНП "ООМЦПЗ" ООР був оглянутий о 13 год. 35 хв. 06.11.2023 року, тобто протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, що не суперечить положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 11.11.2015 року.

Не відсторонення працівником поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не є істотними порушеннями вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду, про що зазначає в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на порушення працівником поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, не підтверджені відповідними доказами.

Апелянтом не надано належних доказів оскарження у встановленому законом порядку дій лікаря під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а також визнання недійсним чи скасування висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, вказаний Висновок є належним доказом встановлення вини ОСОБА_1 .

Також, апеляційний суд вважає безпідставними доводи адвоката про те, що не було зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , і взагалі безпідставне зупинення останнього.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.

Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно до приписів ст. 31Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 ..

Згідно відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , , був зупинений на блок посту та працівники поліції вирішили перевірити у нього документи. Проте працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 виявили ознаки наркотичного сп`яніння.

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 267 КУпАП. А тому і доводи апеляційної скарги про здійснення психологічного тиску поліцейськими на ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Посилання захисника про недопустимість даних відеозапису з нагрудної камери, в якості доказу, через те, що він на думку сторони захисту не має цілісної картини події та обстановки, не приймаються до уваги, оскільки зазначений відеозапис наданий відповідними посадовими особами та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і призначення йому стягнення, передбаченого законом.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов