ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2497/24 Справа № 210/5963/23 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю захисника Копійко А.А. розглянувши апеляційну скаргу захисника Копійко А.А. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 вересня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу серії ААД №624375 19.10.2023 року о 00 год. 07 хв. в м. Кривий Ріг, вул. Ціолковського,19 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti нз. НОМЕР_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов на місці у встановленому законом порядку за допомогою Alcotest Drager ARHJ 0298, ARHH0777, тест 1053, результат позитивний 2.06% проміле. Відеофіксація Xiaomi, нагрудний реєстратор 475357,477302, 477427. Чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку, вважаючи її необґрунтованою та незаконною. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на, те що він не керував транспортним засобом ТЗ Chevrolet Lacetti н/з НОМЕР_1 , а лише перебував у ньому під час комендантської години. Вважає, що матеріали справи не містять жодного відеозапису який би підтверджував факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 . Вважає, що матеріали справи не містять доказів факту перебування в русі транспортного засобу Chevrolet Lacetti н/з НОМЕР_1 . Вказує, що відеозапис долучений інспектором ОСОБА_3 , до адміністративної справи не містить фіксації керування ОСОБА_1 транспортного засобу. Вважає, що судом першої інстанції були порушені основоположні принципи судочинства - об`єктивність, диспозитивність та змагальність сторін. Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може рути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою Імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Вважає, що рапорт особи, що склала протокол, доказом у справі бути не може. Вважає, що судом першої інстанції проігнорований той факт, що докази надані поліцейськими містять розбіжності з фактичними обставинами справи та обставинам, викладеним у протоколі. Вважає, що судом першої інстанції проігнорований той факт, що із відеозапису долученого співробітниками поліції вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом, автомобіль в русі не перебував, та додатково зазначив про це в протоколі ААД №624375 від 19.10.2023. Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово просив показати відеофіксацію керування ним транспортним засобом з відеореєстратора або надати інші докази, на що поліцейські повідомили його що вони не доказують правопорушення, а цим займається суд, що підтверджується відео. Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово просив дочекатися адвоката, для процедури складання протоколу та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте поліцейські, зазначили, що це розцінюється як пасивна відмова, вони не зобов`язані чекати адвоката, чим в решті позбавили його права на отримання правничої допомоги. Вважає, що протокол та докази по справі містять розбіжності оскільки в протоколі зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився на місці, а із відео вбачається, що акт огляду проводився у відділі поліції. Вказує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Вважає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом. Вважає, що суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які могли істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так у апеляційній скарзі захисник Копійко А.А. вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту.

Разом з тим в своїй постанові суд першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_1 та доведення факту керування ним транспортним засобом послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №624375, в якому викладені обставини вчинення правопорушення.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції.

Результатом тестування на вміст алкоголю, згідно якого результат тесту становить 2,6% та який підписаний ОСОБА_1

Протоколом про адміністративне затримання.

Рапортом.

Відеозаписом з відео реєстратора (боді камери), з якого вбачається факт керування транспортним засобом громадянином ОСОБА_1 який при спілкуванні з інспектором поліції водій не заперечував факт керування транспортним засобом.

Свідченнями інспектора патрульної поліції Демченко Ю.С.

За змістом правових норм, передбачених п.п. 2.9а Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом та відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було встановлено, що працівниками поліції не було зафіксовано факту руху транспортного засобу авто Chevrolet Lacetti нз. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, за допомогою технічних засобів.

Апеляційний суд зазначає, що твердження суду першої інстанції, про підтвердження факту керування транспортним засобом саме громадянина ОСОБА_1 який при спілкуванні з інспектором поліції водій не заперечував факт керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

З відеозапису бодікамери вбачається, що працівники поліції їдуть у патрульній машині, після зупинки говорять, що хтось біжить, після чого самі виходять зі своїх автівок, де стоїть автомобіль Chevrolet Lacetti нз. НОМЕР_1 та біля авто стоїть ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції повідомити свою особу, громадянин якого буде встановлено пізніше як ОСОБА_1 , та надати свої документи відмовляться. Вимогу надати свої документи, працівники поліції аргументують створення небезпечної ситуації на дорозі, необхідністю встановити чи має він право на керування транспортним засобом та пересування громадянина по вулиці у період комендантської години. Після відмови, вказаного громадянина, надати свої документи, його затримують та доставляють до відділення поліції, де у подальшому його особу встановлено. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки сп`яніння та він керував транспортним засобом і висувають свою вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці у встановленому законом порядку за допомогою Alcotest Drager. ОСОБА_1 заперечую факт керування автомобілем та повідомляє, що керувала інша особа яка втекла. У розмові працівники поліції підтверджують, що від машини дійсно невідома особа втекла, проте зазначають, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 . Громадянин ОСОБА_1 заперечуючи свою причетність до вчинення адміністративного правопорушення та факту ним керування транспортним засобом, погоджуються пройти огляд у відділені поліції за допомогою Alcotest Drager та погоджується з його результатом 2.06% проміле, проте продовжує заперечувати факт керування автомобілем. Після чого на громадянина ОСОБА_1 складається протокол про адміністративне правопорушення. У якому ОСОБА_1 також вказує про свої заперечення керування автомобілем.

Щодо показів свідка патрульної поліції ОСОБА_3 , яка надала свої покази у суді першої інстанції, пояснивши, що ОСОБА_1 розпивав спиртні напої біля магазину Кактус, стоячи біля своєї машини, ледь тримаючись на ногах, патрульні його попередили, що він не може керувати транспортним засобом. Через 20 хвилин останній поїхав, був зупинений та затриманий інспекторами патрульної поліції. ОСОБА_4 заїхав у двір багатоповерхівки, в авто був пасажир, який одразу втік. Транспортним засобом керував ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з боді камери. Крім того було проведено адміністративне затримання, внаслідок чого водія було доставлено до ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області та складено протокол.

Апеляційний суд зазначає, що на відеозапису з боді камери працівника патрульної поліції ОСОБА_3 , не зафіксовано вказане свідком розмову з ОСОБА_1 про його попередження працівниками поліції про заборону керувати транспортним засобом, та факт сідання за кермо авто та керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. Як зазначалось вище, свідок сидячи у своєму патрульному автомобілі напарнику кричить, що хтось тікає, після чого виходить з авто, де видно, що у темну добу стоїть припаркований автомобіль, за яким припаркований інший службовий автомобіль працівників поліції, та вже потім автомобіль з якого вийшов свідок. Після зупинки свідок ОСОБА_3 обійшла своє авто та наступне авто працівників полії та потім підійшла до іншого працівника поліції який спілкувався з громадянином ОСОБА_1 .

Апеляційний суд ставиться критично до показів вказаного свідка, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки після перегляду наявної фіксації з боді камери свідка патрульної поліції ОСОБА_3 ,у суду виникають сумніви, що знаходячись у своєму автомобілі який здійснював рух за іншим службовим авто, у темну добу вона могла розгледіти саме ОСОБА_1 за кермом автомобіля. На боді камеру свідка патрульної поліції ОСОБА_3 зафіксовано лише стоячого ОСОБА_1 біля зупиненого автомобіля.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 у продовж всього спілкування з працівниками поліції заперечував факт керування транспортним засобом та зазначав, що керувала інша особа.

Інші матеріали справи також підтверджують, що невідома особа дійсно перебувала у автомобілі та втекла з місця події, працівниками поліції особа не була затримана та не встановлено її особистість.

Працівниками поліції не спростовано версію сторони захисту, що ОСОБА_1 лише перебував у автомобілі, яким керувала особа яка зникла з місця події.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Chevrolet Lacetti нз. НОМЕР_1 , як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність в справі беззаперечних доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння або яка відмовилась від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Враховуючи, що саме факт керування транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Копійко А.А. задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 вересня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя