КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Соколовського Валерія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №824107 від 16.06.2024 року - 16.06.2024 року приблизно о 11 год. 40 хв., водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Musstang RTS250-N», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по вул. Кільцева дорога (навпроти вул. Лятошинського, буд 14), не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та під час гальмування допустив падіння керованого ним мотоцикла, внаслідок чого мотоцикл отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3 б), 12.1, 12.3 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, 14 серпня 2024 року адвокат Соколовський В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 - адвокат Соколовський В.Л. обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою висновок експерта від 30.07.2024 року, яким спростовується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та встановлює порушення вимог ПДР іншим учасником події.

На обґрунтування апеляційної скарги також зазначає, що встановлення швидкості руху транспортних засобів до та на момент ДТП виходить за межі компетенції працівників УПП у м. Києві, а водій ОСОБА_1 , перебуваючи на місці оформлення ДТП у стані стресу та хвилювання не вказав свою швидкість та швидкість руху іншого транспортного засобу, попри це, такі питання працівниками поліції йому не ставились.

Також, вказує, що твердження суду першої інстанції щодо не врахування експертом довжини гальмівного шляху мотоцикла, не узгоджується з матеріалами справи, оскільки на схемі ДТП взагалі відсутні такі сліди, як слід гальмування, а вказано слід ковзання транспортного засобу по дорожньому покриттю, яке відбулось після падіння мотоцикла.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Соколовський В.Л. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційної суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону судом першої інстанції під час її розгляду не були дотримані.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № №824107 від 16.06.2024 року вбачається, що водій ОСОБА_1 16.06.2024 року приблизно о 11 год. 40 хв., керуючи мотоциклом «Musstang RTS250-N», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по вул. Кільцева дорога (навпроти вул. Лятошинського, буд 14), не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та під час гальмування допустив падіння керованого ним мотоцикла, внаслідок чого мотоцикл отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3 б), 12.1, 12.3 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи дані дослідженого відеофайлу із записом ДТП, поясненнями водіїв, водійка ОСОБА_2 вимоги ПДР України дотрималась, оскільки вона здійснила маневр з перестроювання у третю смугу тоді, коли мотоцикл був на достатній відстані позаду він неї. Зменшення нею швидкості під час руху було обумовлено тим, що вона мала намір продовжити перестроювання по смугах. Між тим, водій ОСОБА_1 вимог п. 12.1. та 12.3. ПДР України не виконав. Суд першої інстанції також вважає, що за умови дорожньої обстановки, водій ОСОБА_1 повинен був дотримуватися такого швидкісного режиму, який з урахуванням стану дорожнього покриття давав би йому можливість негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак погодитися з такими висновками не можна, оскільки ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції надав не вірну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та прийшов до помилкових висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та під час гальмування допустив падіння керованого ним мотоцикла, внаслідок чого мотоцикл отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками .

Відповідно до п. 2.3.б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що мотоцикл Mustang рухався в третій смузі, коли автомобіль КІА різко почав рух від правого краю проїзної частини під кутом, перетнувши крайню праву та другу смуги руху і виїхавши в третю. У момент різкого та неочікуваного перестроювання автомобіля КІА в третю смугу руху, відбувається падіння мотоцикла Mustang. Зіткнення між транспортними засобами з наданого відеозапису не вбачається. Відеозапис не фіксує будь-яких інших порушень, які могли б перебувати у причинному зв`язку з виникненням даного ДТП (а.с. 38).

Таким чином, водій автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , різко під кутом виїхала з крайньої правої у третю смугу руху проїзної частини, тим самим порушивши рядність та створивши небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося падіння мотоцикла Mustang.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що водій автомобіля КІА д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 в порушення вимог п. 10.3 ПДР не дала дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися.

Зі схеми ДТП також вбачається, що покриття проїзної частини було мокрим, що також спростовує аргументи суду першої інстанції щодо можливості негайного вжиття заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (а.с. 2).

Крім того, як вбачається з письмових пояснень водія мотоцикла Mustang ОСОБА_1 , авто КІА виїхало зі стоянки та різко почала змінювати рух напрямку до третьої полоси, а тому водій мотоцикла задля уникнення зіткнення почав гальмувати (а.с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.07.2024 року, які він надав адвокату, також вбачається, що останній, гальмуючи по вологій проїзній частині для уникнення зіткнення з автомобілем КІА, маневр якого для ОСОБА_1 виявився різким та неочікуваним, був вимушений покласти мотоцикл на бік, після чого мотоцикл деяку відстань проїхав по дорожньому покриттю, що і спричинило механічні пошкодження транспортного засобу (а.с. 39-40).

Встановлено, що ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції висновок автотехнічного експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 174/24 від 30 липня 2024 року, відповідно до якого на поставленні питання отримано відповіді: 1. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла Musstang RSS 250N держ. № НОМЕР_5 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.12.3. Правил дорожного руху. 2. В діях водія мотоцикла Musstang RSS 250N держ. № НОМЕР_4 ОСОБА_1 не вбачається невідповідності технічним вимогам п. 12.1. та п. 12.3. Правил дорожнього руху. 3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля КІА держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинна була діяти згідно з технічними вимогами п. 10.1. та п. 10.3. ч. 1 Правил дорожного руху. 4. В діях водія автомобіля КІА держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 10.1. та п. 10.3. ч. 1 Правил дорожнього руху. 5. В причинному зв?язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля КІА держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.1. та п. 10.3. ч. 1 Правил дорожнього руху (а.с. 16-37).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з аргументами суду першої інстанції про те, що висновок судового експерта не може бути врахований судом, як доказ на спростування винуватості водія ОСОБА_1 у даній ДТП.

Твердження суду першої інстанції про те, що експертом не взято до уваги довжину гальмівного шляху мотоциклу Mustang та стан дорожнього покриття не узгоджується з матеріалами справи, оскільки на схемі ДТП взагалі відсутні такі сліди, як слід гальмування, натомість зображено слід ковзання транспортного засобу по дорожньому покриттю, яке відбулось після падіння мотоцикла. Також експертом було враховано стан дорожнього покриття, а саме в графі «вихідні дані» висновку вказано, що стан дорожнього покриття - мокре (а.с. 17).

Крім того, висновок експерта містить математичні розрахунки, відповідно до яких за час, необхідний для повної зупинки мотоцикла Mustang, автомобіль КІА не встигає покинути небезпечну зону, відтак ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом застосування екстреного гальмування (а.с. 27).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що водій автомобіля КІА ОСОБА_2 не переконалася у безпечності руху та порушила вимоги п.п. 10.1., 10.3. ПДР, що вказує на прямий причинний зв`язок з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Письмові пояснення водія КІА ОСОБА_2 спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, у графі «пояснення особи, яка притягається до відповідальності, по суті порушення» якого прописано «не згідний з поясненням», долученим відеозаписом з камер відеоспостереження до матеріалів справи, поясненням водія мотоцикла та висновком судового експерта.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, неправильно встановив всі фактичні обставини справи, невірно надав оцінку доказам та дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнавши доведеним невиконання ним п.п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, під час перегляду оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції викладені у постанові від 07 серпня 2024 року не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Відповідно до ч. 7, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими, а відтак постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Соколовського Валерія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «28» жовтня 2024 року

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко