ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/6951/24 Головуючий в 1 інст. Соболєва І.П.
Провадження №33/807/753/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рощупкіна С.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рощупкіна С.В. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 09 червня 2024 о 05:21 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Перемоги, 91, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 520D», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився. Про повторність попереджений, від керування відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Рощупкін С.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що в порушення вимог ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП суд розглянув справу формально, порушивши принципи всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Не перевірив правильність складання та оформлення матеріалів справи, а також самостійно відшукав докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , дійшовши помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що поряд з іншими обставинами, доказуванню підлягав факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 , а не іншими особами, були вчиненні дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух.

Звертає увагу суду на те, що тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності. Отже вважає, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як особи, яка не здійснювала керування транспортним засобом, про що він повідомляв працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю об`єктивної сторони правопорушення, як його обов`язкової складової.

Посилається на те, що незважаючи на недоведеність факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 , а не іншими особами, які перебували в автомобілі, суд ухвалюючи оскаржувану постанову, знехтував вимогами КУпАП, в також правовою позицією КСУ та ЄСПЛ та за відсутності в матеріалах даної справи допустимих доказів, самостійно відшукав докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Додаткового звертає увагу апеляційного суду на той факт, що ухвалюючи оскаржувану постанову, суд зазначив у ній недостовірні дані щодо неявки ОСОБА_1 в судове засідання. Так, в порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в день розгляду справи секретар судового засідання повідомив ОСОБА_1 про відкладення судового засідання за клопотанням його захисника. Проте, справа була розглянута та ухвалено оскаржуване рішення за відсутності адвоката та ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2024 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Рощупкін С.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що матеріалами справи не підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Працівниками поліції з приводу даного факту не були опитані інші особи.

ОСОБА_1 зазначив, що не керував транспортним засобом за обставин зазначених у протоколі. За кермом знаходився його знайомий, який переліз на пасажирське переднє сидіння, про що працівникам поліції не зізнався.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рощупкіна С.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 809163 від 9 червня 2024 року (а.с. 1) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 червня 2024 року (а.с. 5), актом огляду на стан сп`яніння (а.с.4), відеозаписом події (а.с.8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом, який долучений до справи, зафіксовано рух транспортного засобу «BMW 520D», д.н. НОМЕР_1 , його зупинку у дворі багатоповерхового будинку.

При цьому, двері автомобіля залишаються зачиненими з усіх боків, а відеозйомка працівником патрульної поліції ведеться безперервно одразу після зупинки транспортного засобу у достатньому наближені до вікон автомобіля при зачинених дверях. Вказана обставина дозволяє стверджувати про перебування на водійському сидінні чоловіка, у футболці білого кольору, який переміщується з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння, яким після встановленні особи водія, виявився ОСОБА_1 .

Подальша фіксація подій у вигляді спілкування ОСОБА_1 та інших пасажирів транспортного засобу із працівниками поліції, які не зазначили хто саме перебував за кермом транспортного засобу, також додатково підтверджує факт керування даним зупиненим транспортним засобом саме ОСОБА_1 . При цьому, за запитання поліцейського «хто саме керував транспортним засобом», ОСОБА_1 відповідає «не знаю, хтось убіг».

Далі, зафіксовано факт виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, їх оголошення. Пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній надає відмову, посилаючись на те, що не керував транспортним засобом.

Таким чином, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а позиція останнього спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

При цьому, зафіксований стан ОСОБА_1 надавав працівникам поліції обґрунтованих сумнівів у керуванні ним транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність ознак, які вказують на небезпідставні вимоги працівника патрульної поліції пройти відповідний огляд та зафіксована відмова ОСОБА_1 переконують апеляційний суд у доведеності провини останнього.

На посилання сторони захисту, що ухвалюючи оскаржувану постанову, суд зазначив у ній недостовірні дані щодо неявки ОСОБА_1 в судове засідання. В порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в день розгляду справи секретар судового засідання повідомив ОСОБА_1 про відкладення судового засідання за клопотанням його захисника. Проте, справа була розглянута та ухвалено оскаржуване рішення за відсутності адвоката та ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду зазначає наступне.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати, що суддею районного суду було розглянуто клопотання адвоката Рощупкіна С.В. про відкладення розгляду справи у відношенні ОСОБА_1 та мотивовано зазначено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 271 КУпАП, клопотання подано особою, яка не має на це права, оскільки повноваження цієї особи не підтверджені в установленому законом порядку. Крім того, до клопотання не додано доказів поважності не прибуття в судове засідання.

Разом із цим, апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його та адвоката Рощупкіна С.В. до суду апеляційної інстанції і останні скористалися таким правом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рощупкіна Сергія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/6951/24