Провадження № 3/643/3383/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Кубая Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 124983, 07 вересня 2024 року о 21:25 год. в м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, 83/26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 325i», д. н. з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину не визнав. Пояснив, що малює мурали, постійно працює з фарбами, який мають певний вплив на стан здоров`я. Зазначив, що має проблеми зі здоров`ям та притримується дієти (не вживає м`яса). Пояснив, що такі обставини відображаються на його зовнішньому вигляді. Однак пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також зазначив, що поліцейські періодично навмисно зупиняють його та повідомляють про наявність ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим він декілька разів вже їздив з поліцейськими на огляд у медичний заклад.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кубай Ю. М. у судовому засіданні зазначив, що наявними у справі доказами не підтверджується вина підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що поліцейськими порушено встановлену законодавством процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, відеозаписи з нагрудної боді-камери поліцейського не містять відображення обставин, викладених у протоколі, зокрема: факту відсторонення водія від керування транспортним засобом у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння; повідомлення водієві про конкретні ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у нього; наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння поведінки ОСОБА_1 , що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, блідої шкіри обличчя; роз`яснення водієві його прав та наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; письмового направлення водія до медичної установи; відмови ОСОБА_1 їхати до медичного закладу у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння. Зазначив, що інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Крім цього, зазначив, що після вручення ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський пообіцяв, що тепер його підзахисного щоразу чекають проблеми, коли він сяде за кермо автомобіля, що знайшло своє підтвердження у житті, адже ОСОБА_1 неодноразово був зупинений та доставлений до КНП ХОР «ОКНЛ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 09.09.2024, 20.09.2024, 15.10.2024, що підтверджується відповідними висновками. Крім цього, пояснив, що 08.09.2024 ОСОБА_1 самостійно здав свої біологічні зразки на виявлення наркотичних речовин та їх метаболітів, за результатами медичного висновку, у біологічних зразках ОСОБА_1 відсутні сліди наркотичних речовин та їх метаболітів за 10 показниками. Також, пояснив, що 12.09.2024 ОСОБА_1 самостійно пройшов позачерговий психіатричний огляд, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, за результатами проведення якого лікарями встановлено відсутність психіатричних протипоказань. Зазначені факти свідчать про відсутність підстав для виникнення підозр у поліцейського про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи, що проведений огляд ОСОБА_1 є недійсним на підставі ст. 266 КУпАП.

Клопотання про закриття провадження у справі надано захисником і у письмовому вигляді у судовому засіданні разом з долученими до нього копіями медичних документів.

Крім цього, захисник заявив усне клопотання про допит свідка, який з`явився до суду ОСОБА_2 .

Суд, без виходу до нарадчої кімнати, задовольнив клопотання захисника та допитав свідка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що є вітчимом ОСОБА_1 . Зазначив, що 07 вересня 2024 року приїхав на місце події через двадцять хвилин після дзвінка сина, протокол вже був складений.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно з п. 3, 4, 7, 8 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Крім цього, відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За правилами ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 124983 від 07 вересня 2024 року; довідку поліцейського УПП в Харківській області; направленням до КНП ХОР «ОКНЛ»; диски з відеозаписами; рапорт інспектора УПП в Харківській області.

Судом оглянуто відеозаписи, долучені до протоколу, з яких слідує наступне.

Автомобіль ОСОБА_1 зупинено та повідомлено про причину зупинки не працює задній габарит. Також з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння, говорив, що буде проходити огляд, але говорив про те, що не поїде на їх автомобілі, поїде на своєму автомобілі або слідом за автомобілем поліцейських, або пропонував поліцейському їхати разом з ним в його автомобілі. Просив поліцейських роз`яснити його обов`язок сісти до них в автомобіль, на що отримував відповідь, що це його обовязок. Після цього слідує процедура складення протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 121 КУпАП, після якої ОСОБА_1 був згоден їхати на огляд на будь-якому автомобілі, проте поліцейські вже склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про забезпечення йому правової допомоги, але це клопотання було проігноровано поліцейськими та залишено без розгляду.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу на те, що особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана діяти у суворій відповідності до встановленого законом порядку, оскільки така особа зобов`язана вчиняти не ті дії, які прямо не заборонені законом, а дії, які передбачені законом.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, встановлено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а також порушення поліцейськими процедури проведення огляду на стан такого сп`яніння, що згідно положень ст. 266 КУпАП зумовлює його недійсність.

Крім цього, судом встановлено порушення права ОСОБА_1 , передбаченого ст. 268 КУпАП, зокрема, щодо користування юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, як гарантоване право на професійну правничу допомогу, закріплене у ст. 59 Конституції України.

Отже, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, що згідно з висновками Верховного Суду у справі № 524/9827/16-а, слугує підставою для закриття провадження у справі.

Одночасно відеозаписами підтверджуються твердження захисника, а саме відсутність факту відсторонення водія від керування транспортним засобом у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння; неповідомлення водієві про конкретні ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у нього; наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння поведінки ОСОБА_1 , що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, блідої шкіри обличчя; нероз`яснення водієві його прав та наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; відсутність письмового направлення водія до медичної установи; відсутність факту відмови ОСОБА_1 їхати до медичного закладу у зв`язку із виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння.

Також, суд дійшов висновку про неузгодженість доказів між собою, як в цілому, так і в деталях.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах.

Крім цього, судом враховуються надані у судовому засіданні пояснення та долучені докази.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є неналежними, недопустимими і недостовірними, оскільки отримані з порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння та незабезпечення останнього правовою допомогою.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені та перевірені судом обставини, свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО