П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О. розглянувши матеріал, який надійшов від Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 2012 року народження, учасника бойових дій, працюючого начальником групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

за участі захисника адвоката Андрухова Д.Г.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.09.2024 року капітана ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до п.2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було уповноважено до складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1, 211 КУпАП. На капітана ОСОБА_1 було покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, та він являється військовою службовою особою, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП. Згідно журналу реєстрації протоколів про адміністративні правопорушення та документів до них встановлено, що після доставлення визначених осіб органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , заходи адміністративного реагування щодо правопорушників відповідальними посадовими особами не було вжито, а протоколи про адміністративні правопорушення не складалися, що прямо суперечить наведеним вимогам законодавства. ОСОБА_1 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, який перебував на той час на посаді старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу призвели до невиконання ним обов`язків, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачені Статутом внутрішньої служби ЗСУ, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 N?103 від 01.03.2024 року та порушення військової дисципліни, функціональних обов`язків старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу, Постанови КМУ N?1487 від 30.12.2022 року, вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, що мало наслідком 19.05.2024 року не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , в діях якого є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, що створило негативні наслідки для мобілізації.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 скеровано запит до Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за вихідним N?5564 від 04.04.2024 щодо доставки до зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 , який 25.03.2024 не з?явився за повісткою 25.03.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів до Порядку організації та ведення затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 N?1487, за що перебачено відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП. Поряд з цим встановлено, що 19.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 структурними підрозділами Національної поліції для складання адміністративного протоколу за ст. 210 КУпАП доставлено ОСОБА_3 .

Однак, всупереч, вимогам ст. 259, ст. 260 КУпАП, протокол відносно вказаної особи складений не був, ані капітаном ОСОБА_1 , ані жодним з уповноважених на те військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягами з Журналу реєстрації протоколів про адміністративні правопорушення та поясненнями капітана ОСОБА_1 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, провину в скоєному не визнав та суду пояснив, що він дійсно працював на посаді офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 11 березня 2024 року його було переведено на посаду старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте наказу на складання адміністративних протоколів за скоєнні адміністративні правопорушення передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, не було. Лише 03 червня 2024 року згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 він був уповноважений на складання адміністративних протоколів. У зв`язку з цими просить провадження з приводу нього закрити.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності , його захисника, прокурора, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3/нм від 01.01.2024 року, уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівника відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. У разі вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень протокол про адміністративне правопорушення складається щодо кожного правопорушення окремо.

Відповідно до абз.2 п.56 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1487, Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01 березня 2024 року N? 103 (далі - Наказу N? 103), офіцера адміністративного відділення ОСОБА_1 було уповноважено на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, для подання до розгляду начальникові територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Після, 11 березня 2024 року ОСОБА_1 було призначено на іншу посаду, а саме: старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 (наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 березня 2024 року).

При цьому, наказу про уповноваження ОСОБА_1 на складення протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, за новою посадою, не видавалось.

Лише 03 червня 2024 року, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 N?286 капітана ОСОБА_1 було уповноважено на складення протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУ ПАН.

Тобто, в період з 11 березня 2024 року по 03 червня 2024 року, перебуваючи на посаді старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 не був уповноваженим на складення протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1, 211 КУпАП.

У функціональних обов?язках старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 положень щодо складення протоколів про адміністративні правопорушення, також немає.

Як вбачається з рапорту поліції, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_3 було виявлено 19 травня 2024 року, під час перевірки у нього документів та передачі представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 19 травня 2024 року ОСОБА_1 не був уповноважений на складення протоколів про адміністративні правопорушення за ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, останнє виключає в його діях наявність протиправної поведінки та неналежного виконання посадових обов?язків.

Також, звертаю увагу, що матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять доказів оформлення, згідно вимог чинного законодавства, працівниками національної поліції протоколів затримання осіб, доставлених з метою складання протоколів про адміністративні правопорушення, встановлення цих осіб на підставі відповідних документів. Дійсно, ст. 259 КУпАП передбачає доставлення порушника з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, але це не означає, що такий протокол повинен бути складений обов`язково, бо наявна у ТЦК та СП інформація, яка свідчить про порушення особою правил військового обліку чи законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію може бути не актуальною або не підтвердитися після доставлення цієї особи та з?ясування усіх обставин, що перевірити об?єктивно неможливо без належного встановлення особи, яке, у даному випадку, не було здійснено під час адміністративного затримання як це випливає з матеріалів справи, бо доказів які б свідчили про протилежне надані матеріали не містять, хоча обов?язок щодо їх збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП згідно вимог ст. 251 цього Кодексу.

Отже, вважаю, що також не доведено саму подію адміністративного правопорушення.

Досліджено письмові матеріали:

протокол допиту ОСОБА_1 , згідно якого останній пояснив, що 19.04.2024 року коли був доставлений ОСОБА_4 , що він цю особу не пам`ятає та причину не складання протоколу також не пам`ятає;

службова характеристика, згідно якої ОСОБА_1 характеризується позитивно;

посвідчення учасника бойових дій ;

довідка про обставини травми у зв`язку з виконанням бойового завдання;

свідоцтво про народження дитини;

відзнака Головнокомандувача ЗСУ про присвоєння ОСОБА_1 нагрудного знаку «Срібний хрест»;

витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.03.2024 року про уповноваження осіб для складання протоколів про адміністративні правопорушення;

журнал обліку матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 210,210-1,211 КУпАП;

журнал обліку протоколів про адміністративні правопорушення;

постанова про виділення матеріалів досудового розслідування;

постанова про закриття кримінального провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Відповідно до ч.1,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.172-15 ч.2 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.172-15 ч.2, 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в десятиденний строк.

Суддя С.О Тимченко