Справа № 467/146/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 360206 від 04.02.2024 року, 03 лютого 2024 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: словесно ображав, погрожував, кричав, завдавав стусанів, ляпасів відносно ОСОБА_2 з якою проживає спільно без укладення шлюбу, в наслідок чого остання могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, при цьому протягом року був підданий адміністративному стягненню за аналогічні дії. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 04.02.2024 року, наданих нею до протоколу про адміністративне правопорушення, остання пояснила що 03.02.2024 року між нею та ОСОБА_1 виникла сварка, в ході якої він ображав її образливими словами та грубою лайкою, штовхав її, «протягував руки». ОСОБА_1 при цьому находився в стані алкогольного сп`яніння. 04.02.2024 року вона вирішила викликати поліцію, оскільки сварка не припинялась.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих ним до протоколу про адміністративне правопорушення, останній пояснив, що 03.02.2024 року близько 18 години 00 хвилин він повернувся додому з роботи. В цей час між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка, в ході якої вони один на одного висловлювались нецензурною лайкою та образливими словами. Фізичної сили до співмешканки не застосовував. Крім того, пояснив, що коли прийшов додому, не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Співмешканка ніде не працює,а лише п`є горілку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 360206 від 04.02.2024 року свідки вказаної події не зазначені.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мала місце сімейна сварка.

Матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля. Конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить обопільний характер. Стверджувати, що внаслідок сварки, ОСОБА_2 постраждала більше, чи зазнала шкоди, немає.

Образливі висловлювання в межах конфлікту, який склався між ними, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди чи можливості її настання в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова