Справа №591/7484/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/156/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Думал О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий ПП

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн за те, що він 11.08.2023 р. о 11 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав її, погрожував та не впускав до квартири, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що у порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено 26 серпня 2023 року, тоді як можливе правопорушення мало місце 11 серпня 2023 року і станом на дату складання протоколу уповноваженій особі, які склала цей протокол, було відомо про особу, яка могла вчинити правопорушення, що підтверджується поданою заявою про вчинене правопорушення від 11 серпня 2023 року. Вважав що протокол є недопустимим доказом.

Також вважав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема щодо негативних наслідків дій ОСОБА_1 для психологічного здоров`я дружини, відсутнє посилання на умисел, а також те, яке саме домашнє насильство (фізичного, психологічного чи економічного характеру) було застосовано до потерпілої.

Зазначав, що обставина щодо погроз зі сторони особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на адресу потерпілої не доведена, оскільки крім пояснення потерпілої не підтверджена іншими доказами.

Вказував, що 11 серпня 2023 року в обідній час, коли дружина повернулась додому, між подружжям відбулось непорозуміння в коридорі з приводу того, що дружина не хотіла відповідати на питання, де була так довго. ОСОБА_1 закрив двері та пішов за своє робоче місце, оскільки працює дистанційно з дому. Він не забороняв потерпілій заходити до квартири, не забирав/не ховав ключі від квартири, не погрожував, не ображав.

Звертав увагу на те, що з письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що між подружжям існує протягом тривалого часу непорозуміння, однак сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення домашнього насильства.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника адвоката Думал О.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.

Суд першої інстанції, при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за подію, що мала місце 11 серпня 2023 року, врахував належні та допустимі докази про вчинення домашнього насильства психологічного характеру та вірно зазначив, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав її, погрожував та не впускав до квартири, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 911997 від 26.08.2023, ОСОБА_1 11.08.2023 р. о 11 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав її, погрожував та не впускав до квартири, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП України..

Викладені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями потерплої ОСОБА_1 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та іншими матеріалами справи.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані у встановленому законом порядку, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини першої цієї ж статті визначено, що: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

Стаття 3 Закону визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..

Складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з додержанням вимог ст. 256, 268 КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин, містить зазначення суті порушення ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено 26 серпня 2023 року, тоді як можливе правопорушення мало місце 11 серпня 2023 року, то їх суд апеляційної інстанції вважати обґрунтованими не може, оскільки складання протоколу про адміністративне правопорушення саме 26 серпня 2023 року не свідчить про порушення ст.254 КУпАП, якою передбачено складання протоколу з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто коли у посадової особи , уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду, а тому вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у справі апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань потерпілої, перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи не встановлено й жодних достовірних даних про те, що у потерпілої ОСОБА_1 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення, - такі дані не підтверджені будь-якими належними доказами.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що постанова ґрунтується лише на поясненнях потерпілої, будь-які інші докази його вини в матеріалах справи відсутні, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і будь-яким чином не впливають на висновок суду першої інстанції про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів справи, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що між ним та потерпілою протягом тривалого часу мають місце непорозуміння, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Свобода від насильства це одне із основних прав людини. При цьому, для складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не має значення поведінка потерпілої сторони. Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у законний спосіб захищати свої права та свободи, у разі порушення їх потерпілою ОСОБА_1 .

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

На підставі викладеного, будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2023 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м.Суми від 31 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.