Справа № 482/704/24
Номер провадження 3/482/642/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2024 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від начальника ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово не працюючої, громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ВАД №357185, 23 березня 2024 року близько 10 год. 40 хв у м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Кухарєва, ОСОБА_1 , здійснювала торгівлю з рук у не встановленому для цього місці, рибою за ціною 130 грн. за один кілограм, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 160 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, є не доведеною.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правилами ст.ст.245,251,252,280КУпАПпередбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». Для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Суддею досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №357185 від 23 березня 2024 року у якому ОСОБА_1 викладено пояснення «23.03.2024 р. здійснювала торгівлю рибою біля ринку».

Згідно усталеної практики яка зокрема знайшла закріплення у постанові ВС по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 року, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Визнання особою вини не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо.

Разом з тим, жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до протоколу не додано.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З огляду на вищевказане провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 160, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Сергієнко С.А.