ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 листопада 2024 рокуСправа №: 695/179/24
Номер провадження 3-зв/695/5/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Золотоноша заяву захисника правопорушника адвоката Бочарова Олександра Михайловича про відвід головуючого судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 695/179/24, провадження № 3/361/24),

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №309489 від 28.12.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 вказану справу передано головуючому судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В.

30 жовтня 2024 року захисником правопорушника адвокатом Бочаровим О.М. було заявлено відвід головуючому судді Бойко Н.В. з приводу того, що вона на думку сторони захисту порушила принцип змагальності сторін та прийняла на себе повноваження сторони обвинувачення, оскільки з власної ініціативи почала збирати докази на користь сторони обвинувачення, а тому у сторони захисту є сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючого судді Бойко Н.В.

У судове засідання з розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_2 учасники справи не прибули.

Вивчивши матеріали заяви про відвід та матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що вказана заява є не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про самовідвід по суті.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, як і не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити заяву про відвід/самовідвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду такої заяви.

Тобто, КУпАП не містить норми, яка б регулювала розгляд заяви про відвід/самовідвід судді.

Проте, чинні КПК України, ЦПК України, КАС України містять відповідні статті про відвід/самовідвід судді, а тому при розгляді даної заяви судді про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Положеннями статтей 75, 76 КПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 цього Кодексу за наявності інших обставин, які викликають сумнівну його неупередженості.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Грівз проти Сполученого Королівства» від 16.12.2003).

Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в рішенні ЄСПЛ у справі «Ле Конт, Ван Левен та Де Мейер проти Бельгії» від 23.06.1981 суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або іншими словами «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000 та «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.1998).

У рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, з огляду на викладене, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у рішенні по справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи перебіг судових засідань здійснювався за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua, і починаючи з першого засідання сторона захисту не заявляла жодних відводів, хоча мала таку можливість.

Також суд враховує, що головуючий суддя Бойко Н.В. у судовому засіданні 04.09.2024 року після заслуховування пояснень сторони захисту з метою повного та об`єктивного розгляду адміністративної справи ставить на обговорення, запитавши думку сторони захисту, питання виклику на наступне засідання в якості свідків поліцейського ОСОБА_3 та лікаря ОСОБА_4 із зобов`язанням надати суду документи стосовно огляду особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

Як захисник, так і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечували проти виклику свідків.

Таким чином, мотиви захисника Бочарова О.М. для відводу судді Бойко Н.В. зводяться до його незгоди з організацією порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема щодо виклику в судове засідання свідків та витребування доказів.

Фактично захисник не погоджується з процесуальними діями судді, здійсненими у ході розгляду даної справи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

При цьому, відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви про відвід судді Бойко Н.В. заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Призначення та проведення судових засідань, витребування доказів, допуск учасників судового процесу, надання ними пояснень та заявлення клопотань, оцінка доказів є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі допущення порушень цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бочарова О.М. не є підставами для відводу судді в розумінні ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Отже, суд не встановив обставин, що виключають участь судді Бойко Н.В. у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 695/179/24, провадження № 3/361/24), тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, ст. 75, 76, 80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В. у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 695/179/24, провадження № 3/361/24) відмовити. Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (справа № 695/179/24, провадження № 3/361/24) до канцелярії Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В.