Справа № 128/5043/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу адміністративної практики УПП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інших даних суду не відомо,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 432373 від 07.12.2023, 07.12.2023 року о 09 год 00 хв по А/Д М-21, 297 км в смт. Стрижавка, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «MAN TGS 18.140», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у керуванні транспортним засобом постановою від 10.02.2022 року по ВП № 64710885, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

10.01.2024 року від ОСОБА_1 суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, яке обґрунтоване тим, що він згоден з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки обставини, які зазначені у протоколі, не відповідають дійсності, та вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу правопорушення з огляду на таке. Вказується, що про наявність обмеження його у праві керування транспортними засобами, він не був обізнаний. З метою з`ясування вказаних обставин, після складення протоколу, він звернувся за правничою допомогою до адвоката Ольховського М.В., який на підставі поданої заяви, ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 64710885. Як з`ясувалось, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.02.2022 ВП №64710885, його було обмежено у праві керування транспортними засобами. Проте, з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що супровідний лист від 10.02.2022 №11856 Другого відділу ДВС у м. Луцьку та постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.02.2022 ВП №64710885, йому не були вручені. Дана обставина підтверджується копією поштового конверта та довідкою про повернення листа, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, про що надана копія. 29.12.2023 року постановою державного виконавця Відділу ДВС у м. Луцьку скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 10.02.2022 ВП №64710885. Заборгованість по сплаті аліментів погашена в повному обсязі та станом на 29.12.2023 відсутня. Матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП, не містять доказів, які б підтверджували власну обізнаність про наявність постанови про обмеження керування транспортним постановою від 10.02.2022 ВП №64710885, тобто 07.12.2023 року, керуючи транспортним засобом, він не мав умислу та не усвідомлював, що порушує встановленні обмеження у праві керування транспортними засобами. Вказує, що з моменту, коли він дізнався про наявність встановлених обмежень, ним погашена заборгованість, що стала підставою для їх встановлення та скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Відтак вважає, що у його відсутній обов`язковий елемент складу такого правопорушення, як умисна форма вини, що виключає адміністративну відповідальність за дане правопорушення. Разом з тим, пояснює, що працює в TOB «ЗЗТ» на постійній основі, водієм вантажного автомобіля, дана робота є єдиним джерелом мого доходу, тому позбавлення його права керування транспортними засобами, призведе втрати роботи та доходу. З`ясувавши позицію учасників провадження, оглянувши відеозапис, дослідивши клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оцінивши зібрані по справі докази, доходжу такого висновку. Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, за диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, виражається у формі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Про існування встановлених обмежень ОСОБА_1 дізнався від працівників поліції під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 слід дійти висновку, що в судовому засіданні не встановлено обставин, що останній діяв з прямим чи непрямим умислом, що свідчить про відсутність в його діях суб`єктивної сторони правопорушення.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 8ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9-11,126,221,252,283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО