ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2380/24 Справа № 229/5406/24 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

21.10.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг при секретарі судового засідання Бадалян Н.О. клопотання захисника Андрійчук І.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та апеляційну скаргу на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15.08.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

за участю захисника ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_2 та у зав`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження прохала строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поновити.

В обґрунтування поданого клопотання захисник вказала, що 14.08.2024р. ОСОБА_1 отримав повідомлення про розгляд справи, призначений на 15.08.2024р., є військовослужбовцем та не зміг у встановленому законом порядку скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема скористатися юридичною допомогою, клопотання про відкладення розгляду справи суд залишив без розгляду.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заслухавши захисника, яка підтримала подане клопотання, вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим та дійшов висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції вимоги ст. 277-2 КУпАП належним чином не було дотримано.

В апеляційній скарзі захисник:

- вказує, що ОСОБА_1 не визнає факт вчинення адміністративного правопорушення, вказаний у оскаржуваній постанові, протокол складався за його відсутності, він не ставив у ньому жодних підписів, з протоколом не ознайомлювався, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні заперечує, свої пояснення щодо правопорушення він не надавав;

- зазначає, що доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведена поза розумним сумнівом про що наголошена у рішенні ЄСПЛ « Кобець проти України»;

- вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи;

- вважає що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій, тому стягнення судового збору є протиправним;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях скалу адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 закону України про судовий збір.

Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, про причини неявки належним чином не повідомив.

Суд апеляційної інстанції заслухавши, доводи захисника Андрійчук І.В., яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 22.05.2024р. особовому складу в/ч НОМЕР_1 , в тому числі солдату ОСОБА_1 зарахованому до особового складу відповідно до наказу по стройовій частині, було доведено виконання ряду обов`язків, до яких він приступив. Цього ж дня, приблизно о 12:00год., на території розташування мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , що тимчасово розташовується поблизу АДРЕСА_2 , під час шикування особового складу командиром 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону капітаном ОСОБА_4 , солдату ОСОБА_1 , було усно наказано вибути в район виконання бойового завдання задля забезпечення успішного виконання поставленого завдання підрозділу, на що солдат ОСОБА_1 в порушення вказаних вимог Статуту, відкрито відмовився виконувати усний наказ командира 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління в/ч НОМЕР_1 , аргументуючи свої дії боязню за своє життя і здоров`я, страхом діяти зі зброєю, відсутністю бойового досвіду, незадовільним морально-психологічним станом, що могло призвести до суспільно-небезпечних наслідків, створило умови та причини залишення бойових позицій та невиконання поставлених бойових завдань в районі виконання бойових завдань іншими військовослужбовцями підрозділу, під час дії правового режимцу воєнного стану в Україні, чим міг підірвати бойоу готовність та боєздатність підрозділу, погіршити морально-психологічний стан особового складу та завдати шкоди авторитету керівної ланки військової частини НОМЕР_1 , що в свою чергу, могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони ЗСУ на зазначеній ділянці оборони, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-10 КУпАП.

В обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол № 154 від 23.05.2024р. про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-10 КУпАП, пояснення свідків та інші матеріали справи.

Так, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , досліджених судом першої інстанції, у їх присутності 22.05.2024р. ОСОБА_1 було доведено законний усний наказ командира про вибуття в район виконання бойового завдання за для забезпечення успішного виконання поставленого завдання підрозділу, проте він відмовився від його виконання, аргументуючи свої дії тим, що боїться за безпеку свого особистого життя та здоров`я, страхом діяти з зброєю, моральною втомою, відсутністю бойового досвіду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, та підстав для визнання постанови суду першої інстанції незаконною, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 за мобілізацією, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-10 КУпАП відмовився від виконання законних вимог командира.

(а.с. 1-3)

Судом апеляційної інстанції встановлено, що письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо фактичних обставин справи підтверджують зміст протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-10 КУпАП щодо ОСОБА_1 , на підставі якого та у сукупності з іншими доказами він визнаний винуватим у вчиненні військового адміністративного правопорушення, сумніви у достовірності пояснень вказаних свідків відсутні.

При цьому стороною захисту, у межах існуючих у неї прав на подання доказів, не надано будь-яких відомостей на спростування винуватості ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції з фактичних обставин справи та про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, є правильними, ґрунтуються на сукупності досліджених та оцінених доказів, які не містять суперечностей.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не визнає факт вчинення адміністративного правопорушення, вказаний у оскаржуваній постанові, протокол складався за його відсутності, він не ставив у ньому жодних підписів, з протоколом не ознайомлювався, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні заперечує, свої пояснення щодо правопорушення він не надавав, є неспроможними, та спростовуються викладеним вище.

Факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень та підписання протоколу підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , актом про відмову ОСОБА_1 від підписання адміністративного протоколу від 23.05.2024р. складеного заступником командира ремонтної роти в/ч НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_9 (а.с. 5)

Доводи апеляційної скарги, що доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведена поза розумним сумнівом, про що наголошено у рішенні ЄСПЛ « Кобець проти України», є також неслушними, оскільки винуватість ОСОБА_1 підтверджена сукупністю доказів, якими є письмові пояснення свідків, медична характеристика ОСОБА_1 про стан його здоров`я, яка підтверджує відповідний стан здоров`я ОСОБА_1 для виконання законного приказу командира, акт відмови від підписання протоколу.

З аналогічних підстав є також неспроможними доводи апеляційної скарги , що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. Протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні статті 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення встановлює виявлені порушення, проте, не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків. Відомості протоколу про адміністративне правопорушення підлягають підтвердженню належними, допустимими та достатніми доказами. Наведені вимоги судом першої інстанції було дотримано, про що наголошено вище.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій тому стягнення судового збору є протиправним, також не мають під собою підґрунтя, оскільки відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, із прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 закону України про судовий збір, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дружківського міського суду Донецької області від 15.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Дружківського міського суду Донецької області від 15.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. поновити.

Апеляційну скаргу захисника Андрійчук Ірини Василівни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15.08.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя