Справа № 136/871/24
провадження №3/136/289/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності 17.05.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №312274 від 24.04.2024 слідує, що 21.04.2024 о 17 год. 04 хв. по вул. Жовтнева в с. Лукашова, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Renault FCT, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування, чим порушив вимоги п.п. 2.1А ПДР України. Дане порушення вчинив повторно протягом року (ст.126 ч. 2 КУпАП 17.05.2023 постанова БАД 676909), за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином (засобами поштового зв`язку). Клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, отож його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. У зв`язку з цим суд розглядає вказану справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Судом встановлено, що із наданого особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення адміністративного матеріалу, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №312274 від 24.04.2024, у якому викладені вищевказані обставини, у графі пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно зазначено, що він дійсно керував транспортним засобом без посвідченя водія;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №676909 від 17.05.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом та накладено штраф у розмірі 3400 грн.;

- довідкою начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої повторність протягом року у ОСОБА_1 наявна, а саме притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, постанова БАД №676909 від 17.05.2023. Посвідчення водія не отримував.

Вищевказане в силу ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, на цей час ні протокол, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оскаржені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували належність автомобіля саме ОСОБА_1 суду не надано, а відтак не можна вилучити транспортний засіб, який йому не належить. Таке адміністративне стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 2324, 27, 3335, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 221, 251252, 276, 283284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Д. Іванець