Провадження № 3/742/1845/24
Єдиний унікальний № 742/3936/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Ільченка О.І., секретяря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

21 червня 2024 року близько 22 години 48 хвилин в м.Прилуки по вул.Леонтовича, 76, водій ОСОБА_2 , керував автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager під відеозапис, результат 1,42%, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився та поважних причин своєї неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу реєстрації. Відповідно до змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 був повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, а тому мав можливість цікавитись рухом справ відносно себе.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, судом було вжито всі заходи для належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи, а тому вважаю, що є підстави для розгляду справи за відсутності останнього, оскільки його дії є зловживанням процесуальними правами, що свідчить про затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності в разі закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст.38 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.2.9 А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними протоколу серія ААД №004937 від 21.06.2024, у якому останній поставив свій підпис; направленням на огляд водія т.з. з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Прилуцька ЦМЛ» у якому зазначені виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому також зазначені виявлені у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння. Показниками приладу Drager за результатами тесту якого, у крові останнього, виявлено 1,42% проміле алкоголю. Зобов`язанням, у якому ОСОБА_2 відсторонено від керуванням ТЗ та він зобов`язується не керувати автомобілем. А також письмовими показами свідка ОСОБА_3 у яких зазначено про керування ОСОБА_2 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2-7).

Згідно переглянутого у судовому засіданні запису з відеокамери, чітко вбачається як проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та продування приладу Drager ОСОБА_2 , показник якого зафіксував 1,42% алкоголю у крові останнього. Порушник також на відео зазначив що вживав Бермікс,що в сукупності з вище перерахованими доказами суд вважає доведеними.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 , порушуючи вимоги п.2.9 А ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі ст.321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Відповідно до протоколу серії ААД №004937 від 21.06.2024 вбачається, що у ОСОБА_2 вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його відношення до вчиненого, відсутність обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Згідно ст.40-1 КУпА передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

У разі несплати штрафу в установлений ч.1 ст.307 КУпАП у п`ятнадцятиденний строк у порядку примусового виконання з порушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО