Справа № 642/3851/24
Провадження № 3/642/1289/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, командира танкової роти, танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2024р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов протокол серії ААД № 22488, згідно до якого 25 червня 2024р. о 03 год. 15 хв. в м. Харків по вул. Полтавський шлях 184, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI» номерний знак « НОМЕР_2 » з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що є командиром танкової роти 3-ї окремої штурмової бригади «Азов» та виконує відповідні дії щодо виконання бойових завдань пов`язаних з захистом Батьківщини від повномасштабної збройної агресії рф, та перебуває безспосередньо на лінії бойового зіткнення. 24.06.2024р. після чергування він отримав звільнення та приїхав до м. Харкова, де ввечері перебував зі своєю дівчиною ОСОБА_2 . Після 23:00 год. по месенжеру «Signal» до нього зателефонував командир піхотного батальйону до якого підпорядковується його рота та зазначив, що зафіксовано рух ворожої техніки на відповідному напрямку і треба привести роту в бойову готовність та забезпечити відбиття атаки ворога. Він зібрався, зазначивши дівчині, що йому необхідно швидко прибути на роботу і що довезе її додому. На автомобілі «AUDI» вони їхали до будинку, де проживає ОСОБА_2 , однак приблизно о 02:00 годині їх зупинила патрульна поліція, яким він показав пароль (дозвіл на переміщення) та показав інформацію в телефоні, але не міг при цивільних оговорювати службову інформацію. Поліцейські запропонували проїхати до медичної установи, на що він відмовився, оскільки поспішав на службу і поліцейські склали відповідний протокол. Він не міг залишити дівчину вночі одну та довіз її додому і рухаючись на зустріч з побратимами для від`їзду на позиції і приблизно через 20 хв. був знову зупинений патрульною поліцією, яким в телефоні показав пароль (дозвіл на переміщення), а на пропозицію працівників поліції проїхати до медичної установи відмовився, оскільки його чекали побратими і їх життя було більш важливим. Працівниками поліції був складений протокол, які його будь яким чином візуально не обстежували, однак при цьому зазначили ознаки сп`яніння, при цьому права йому не були роз`яснені. Він не повинен зазначати куди і навіщо їде, оскільки розповсюдження такої інформації може зашкодити життю та здоров`ю військовослужбовців. Розголошення військової таємниці є недопустимим, листування між військовослужбовцями проходять по відповідним месенжерам, які в подальшому знищуються. Виклики на бойові позиції під час звільнення були неодноразові. Він прибув 25.06.2024р. на позиції приблизно о 4 годині ранку.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Кривенко Е.Ю. показав, що відомості викладені в протоколі не відповідають обставинам справи, водія ОСОБА_1 було зупинено без роз`яснення законної причини зупинки, що є порушенням ст..35 Закону України «Про національну поліцію». До матеріалів справи не долучено постанови про будь яке порушення ПДР де зазначена законна причина зупинки. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, виконує відповідні дії щодо виконання бойових завдань пов`язаних з захистом Батьківщини від збройної агресії рф, та вночі 24.06.2024р. отримавши повідомлення про можливий наступ негайно виїхав до дислокації своєї частини для забезпечення оборони та збереження життя підлеглих. На відеозапису працівники поліції після зупинення транспортного засобу виходячи з службового автомобіля одразу вказують «Це Бегунков», що має певні ознаки зацікавленості у складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не було роз`яснені його права в порушення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ні під час спілкування після зупинення транспортного засобу ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено його право на захист. Працівником поліції в протоколі було зафіксовано наступні ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Проте співробітниками поліції будь-яких дій для встановлення ознак наркотичного сп`яніння водія, а саме, перевірки реакції зіниць очей на світло, огляд рук, не здійснювалося. Просив провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 показала, що знає ОСОБА_1 з 2021р., з яким у неї склалися відносини. 24.06.2024р. вона знаходилась з ОСОБА_1 , у його квартирі, коли близько опівночі останньому зателефонували напевно по службі і він почав збиратися, тому вона попросила довезти її додому на Полтавський шлях,128. Вона знає що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, однак останній ніколи не розповідав про службу, про його місце розташування, не казав куди їде і у зв`язку з чим, але зазначив, що треба виїхати негайно. Вони виїхали на автомобілі, однак їх зупинила патрульна поліція та склала якісь документи. Вона попросила ОСОБА_1 довезти її додому, оскільки була ніч, що останній і зробив. Вона знає, що ОСОБА_1 лише палить цигарки, але не вживає алкогольні напої і ніколи не вживав наркотичних засобів.

Свідок ОСОБА_3 показав, що займає посаду командира танкового штурмового взводу 3 штурмової бригади, а ОСОБА_1 є командиром роти і у якого 24.06.2024р. був вихідний і на час його звільнення, тому він виконував обов`язки командира роти. Ввечері до нього зателефонували піхотні сили спостереження, які повідомили про скупчення ворогу і техніки на їх напрямку та можливість ранкового штурму в зоні відповідальності взводу. Він приблизно після 23 год. зателефонував ОСОБА_1 та доповів ситуацію, викликаши командира роти ОСОБА_1 , для забезпечення боєкомплекту, мед евакуації і групи прикриття додаткових сил роти, при цьому останній зазначив, що виїжджає негайно. Всі дзвінки чи повідомлення з ціллю безпеки проходять по захищеним каналам «Сігнал, Телеграм». Він знає ОСОБА_1 з початку повномасштабної війни, виконували спільно бойові завдання по захисту Батьківщини, разом пройшли бої за міста Бахмут, Авдіївку, Кремінну. Неприбуття ОСОБА_1 могло привести до загибелі побратимів та техніки, оскільки від його прийнятих рішень залежали дії всього підрозділу. В підрозділі «Азов» вживання алкоголю та наркотичних засобів неможливо, оскільки вони самі це жорстко контролюють. ОСОБА_1 не вживає ні алкоголю, ні наркотиків. Вважав що відмова ОСОБА_1 від проходження освідування була пов`язана з загрозою життю побратимів та необхідності швидкого реагування на штурмові дії ворога. При цьому є пріоритети і він при такій же ситуації поступив би аналогічно. ОСОБА_1 прибув до підрозділу після четвертої ранку та керував боєм зі штабу, при цьому штурмові дії ворога були відбиті, були загиблі військовослужбовці в піхоті, а техніка залишилась неушкодженою.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст.252 КУпАП, вислухавши учасників процесу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Конституцією України визначено головний принцип політики держави в галузі забезпечення прав людини і громадянина: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Так, п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 розділу ІІ Інструкції №1452/735).

Відповідно до п.1 Розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 (далі - Інструкція №1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони, крім іншого, перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Частиною 1 ст.15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: (1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого(навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); (2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; (3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира(начальника); (4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; (5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_3 , згідно якого, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, є командиром роти в/ч № НОМЕР_4 з 01.06.2023р. та виконує обов`язки військової служби в зоні проведення бойових дій. Крім того, працівники поліції були обізнані про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зазначивши про це в протоколі.

Як вбачається із дослідженого відеозапису події та не спростовується матеріалами справи, 25 червня 2024р. приблизно о 03 год. 05 хв. в м. Харків по вул. Полтавський шлях 184, працівниками поліції зупинено транспортний засіб «AUDI» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_1 , який був у військовій формі та повідомив працівникам поліції, що він є військовослужбовцем.

Суд звертає увагу на той факт, що після зупинки транспортного засобу «AUDI» о 03:07 хв. відеозапису, працівники поліції виходячи з службового автомобіля зазначають «Це Бегунков», що свідчить про певне упереджене ставлення стосовно водія транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки ще до початку спілкування з водієм співробітник патрульної поліції вже знає хто є водієм транспортного засобу.

Також на відеозапису не зафіксоване роз`яснення водію прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що є обов`язковою умовою складення протоколу, зокрема право на захист, право не давати свідчення проти себе. (ст. 256 КУпАП).

Окрім того, з зазначеного відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 мова та рухи є адекватними та відповідали обстановці під час спілкування з працівниками поліції. Водій був врівноваженим та чітко відповідав на поставлені питання працівників поліції, при цьому під час всього спілкування не виходив зі свого автомобіля.

Працівником поліції в протоколі було зазначено наступні ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Проте при дослідженні відеозапису, встановлено, що співробітником поліції після початку спілкування з водієм одразу задано питання «Ви вживаєте якісь речовини?» та перелічені вищезазначені ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому жодних дій для встановлення ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, перевірки реакції зіниць очей на світло, огляд рук, поліцейськими стосовно водія ОСОБА_1 не здійснювалося.

Крім того, згідно наданої представником ОСОБА_1 , адвокатом Кривенко Е.Ю., постанови Жовтневого районного суду м.Харкова від 25 липня 2024 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито згідно п.4 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності і яка набрала законної сили, встановлено, що вночі 25.06.2024р. водій ОСОБА_1 мав невідкладно прибути до очолюваного ним підрозділу, оскільки окупаційні війська рф наступали на Сватівському напрямку, та несвоєчасне прибуття ОСОБА_1 до підрозділу могло спричинити втрати особового складу та бойових позицій Збройних Сил України.

Тобто обставини, які свідчать про крайню необхідність, встановленні судовим рішенням по адміністративній справі, що є преюдиційними та не потребують доказування, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що порушення п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 було викликано крайньою необхідністю, так як його дії були спрямовані на виконня обов`язків військової служби, пов`язані із захистом України від збройної агресії рф, з метою недопущення негативних наслідків для життя людей, а саме військовослужбовців його підрозділу, які перебувають в зоні бойових дій, на підставі ст. 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 грудня 2012 року, заява №387/03).

За вимогами ст.17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно п.4 ч.1 ст.247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Отже, з урахуванням наведеного встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, проте провадження в справі слід закрити, оскільки воно вчинено в стані крайньої необхідності, тобто шкода правопорушенням, передбаченим ст. 130 ч.1 КУпАП, є менш значною, ніж невиконання завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини.

Тому згідно п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 130, 221, 247, 280, 283-285КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Г. Проценко