Справа № 508/704/24
№ 3/508/484/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., за участю секретаря судового засідання Мазарак Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.03.2000 року, виданого Миколаївським РС ГУ ДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 12.08.2024 року о 16.00 годині в магазині «Сільпо», за адресою АДРЕСА_2 , висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу громадянки ОСОБА_2 , чим вчинив дрібне хуліганство.

В судовому засіданні 30.10.2024 року ОСОБА_1 з правопорушенням погодився, вину визнав повністю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні постанови суддею враховано, що факт вчинення адміністративного правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані у судовому засіданні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд також враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №010869 від 12.08.2024 року; письмовими поясненнями: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності з вимогами ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особистість порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на характер скоєного правопорушення вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що передбачено ст. 173 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, ст. 283, 284 п. 1 КпАП України, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 119,00 грн. (сто дев`ятнадцять гривень), платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській обл./с.Андрієво-Іванівка/21081100, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0015694, код платежу 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Києв/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду у десятиденний термін з дня її проголошення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Д.С. Банташ