Справа № 457/1894/23 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т.В.
Провадження № 33/811/323/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року,

встановив:

постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, 17.12.2023 року о 18 год. 00 хв. у м. Трускавець по вул. Мазепи, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Subaru Legacy», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вважає оскаржувану постанову необгрунтованою та незаконною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим така підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив матеріали адміністративної справи і помилково прийняв рішення, оскільки вина його не підтверджена належними та допустимими доказами.

Звертає увагу, що він жодного разу не вживав наркотичні засоби та психотропні речовини. У його діях не має характеру адміністративного правопорушення, а також будь яких суспільно-шкідливих наслідків, не завдано збитків державі або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.

10 квітня 2024 року адвокат Яцишин А.В. подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що відеозапис не має жодного доказового значення, оскільки з такого взагалі не вбачається, яка саме особа керує транспортним засобом «Subaru Legacy». Щодо рапорту поліцейського, стверджує, що суд не може покладатись на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф.

Тому, стверджує, що матеріали справи не містять жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Яцишин А.В., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому апеляційний суд, враховуючи що дана справа уже неодноразово призначалась до розгляду та відкладалась за клопотаннями адвоката Яцишина А.В., вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 667371 від 17.12.2023 року;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння КНП «ДМЛ №1» ДМР від 17 грудня 2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.12.2023 року відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло;

- рапортом поліцейського СРПП ВнП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Гнатіва Ю. від 17.12.2023 року.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 667371 від 17.12.2023 року, складений щодо ОСОБА_1 , за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Апеляційний суд вважає, що працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час складання процесуальних документів, крім того судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів. Жодних заяв, клопотань або інших пояснень від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що заключний висновок та діагноз за результатами огляду про те, що правопорушник ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, у зв`язку з чим доводи правопорушника про порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними.

Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Під час розгляду справи встановлено, що правопорушник висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції № 262, складений о 17 год. 50 хв. 17.12.2023 року лікарем з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.

Щодо доводів адвоката про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, слід зазначити наступне.

В матеріалах справи наявний рапорт рапортом поліцейського СРПП ВнП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Гнатіва Ю. від 17.12.2023 року, відповідно до якого 17.12.2023 року близько 16:50 год. під час патрулювання по вул. Дрогобицькій працівниками поліції було зупинено автомобіль марки SUBARY LEGASY державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Даний транспортний засіб було зупинено згідно ст. 35 п.3 Закону України «Про національну поліції», а саме за інформацією дружини водія, що він вживає наркотичні речовини та керує транспортним засобом. Водієві було запропоновано пройти тест на стан наркотичного сп`яніння у Дрогобицькій міські лікарні, на що останній погодився. Після проходження тесту результат виявився позитивний, що засвідчує висновок КНП ДМЛ №1 ДМР м. Дрогобич № 262 від 17.12.2023 року. В подальшому на водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування транспортним засобом.

Надаючи оцінку вказаному рапорту в сукупності з наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому логічно і послідовно відображаються події, про які працівники поліції вказали в зазначеному рапорті, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що немає жодних обґрунтованих підстав ставити під сумнів інформацію, яка зазначена працівниками поліції в рапорті від 17.12.2023. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано момент підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , інформація в якому також повністю узгоджується із інформацією з наявного відеозапису та рапорту працівника поліції, та під час підписання якого ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом та жодних пояснень щодо цього не вказав.

Тому, доводи апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає безпідставними та до уваги не бере.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.