КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/41933/23-п

Суддя в суді першої інстанції: Константінова К.Е.

Провадження № 33/824/2532/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участі секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Войчука Володимира Анатолійовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.На підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору (а.с. 57-58).

Не погодившись з вказаною постановою, 26 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Войчук В.А. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с. 97-112).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що 04 грудня 2023 року звернувся до секретаря судді Константінової К.Е. з метою отримання постанови від 28 листопада 2023 року, проте секретарем було відмовлено в видачі постанови з обґрунтуванням, що повний текст буде готовий після 12 грудня 2023 року. Вказував, що 04 грудня 2023 року звернувся з заявою щодо видачі повного тексту постанови, яку просив направити на електронну адресу, але відповіді на заяву не надано та постанова не була видана ні на руки, ні на електронну адресу. Крім того, лише 24 лютого 2024 року постанова була направлена судом до Єдиного державного реєстру судових рішень.

При цьому, зазначав, що вперше апеляційну скаргу було подано 08 грудня 2023 року, без наявності постанови та без її вручення, тобто без існування повного тексту постанови. Після отримання постанови апеляційної інстанції, 19 березня 2024 року звернувся з заявою про надання копії постанови та матеріалів справи для ознайомлення. 20 березня 2024 року було видано копію постанови та було надано для ознайомлення матеріали справи. Звертав увагу, що повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд зазначав, що таке повернення не перешкоджає повторному зверненню із апеляційної скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. Враховуючи викладене, вважав, що строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року підлягає поновленню.

Щодо оскаржуваної постанови апелянт зазначав, що в суді першої інстанції ним було подано заяву про закриття провадження з додатками, проте суддя жоден документ не відкрила, не дослідила його, надані докази відклала в сторону, навіть не оглянувши. Суддя переглядала диск з відеозаписом з боді-камер на моніторі комп`ютера, проте ОСОБА_1 та захисник не бачили зображення на моніторі, суддя постійно перемотувала запис, не дивлячись його суцільно, а вибірково, заслуховувала тільки там, де була розмова поліцейських, а коли дійшла до того, де ОСОБА_1 заперечував показники Драгеру, відразу переключила запис на інший час. Весь процес дослідження судом відео сторона захисту не бачила. Під час перегляду запису суддя не давала можливість звернути увагу на деякі моменти та обставини, що є важливим, постійно забороняла говорити, робити будь-які звернення до суду. При цьому, диск з відеозаписом був запечатаний, він відкривався судом в засіданні, тобто, суддя раніше не була ознайомлена з відео.

Вказував, що в оскаржуваній постанові викладено лише обвинувальні на думку судді моменти з відеозапису, але не описано та не надано оцінки обставинам, які повністю виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки ОСОБА_1 заперечував показники драгера, але йому ніхто не запропонував пройти огляд в закладі охорони здоров`я та він не був доставлений до такого закладу, що є підставою для закриття провадження у справі.

Звертав увагу, що показники температури на приладі Драгер не відповідають дійсності, різниця становить 7 градусів Цельсія, що є значною різницею та вказує на те, що прилад показував неправильні показники. З відео вбачається, що поліцейським не виконано порядок застосування Драгер 7510 та не здійснено тестових замірів, не пред`явлено для ОСОБА_1 результатів тестових замірів. Також, при першому наданні приладу Драгер для відбирання проби був один мундштук, потім п`ять разів поліцейський надавав ОСОБА_1 для задуву один і той самий одноразовий мундштук, що не передбачено Інструкцією, оскільки кожного разу мундштук повинен був змінюватись.

Крім того, зазначав, що на відео вбачається, що шість разів приладом Драгер було не зафіксовано наявність алкоголю в парах повітря з легенею ОСОБА_1 , але поліцейський висловився, що він не відпустить ОСОБА_1 поки прилад не покаже позитивний результат. ОСОБА_1 заперечував та не визнавав результати тестування на Драгер, проте поліцейські не направили та не доставили ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я і не запропонували йому проїхати до закладу. Також, посилався на те, що на всіх відеозаписах відсутній момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом та момент його зупинки поліцейськими.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважав, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП (а.с. 97-112).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Войчук В.А. просили поновити строк на апеляційне оскарження, підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 139-140, 147-148).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Войчука В.А., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше з апеляційною скаргою на постанову Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Войчук В.А. звернувся 08 грудня 2023 року (а.с. 66-81).

Проте постановою Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року апеляційну скаргу було повернуто, оскільки не надано належних доказів на підтвердження повноважень захисника (а.с. 84-85).

29 лютого 2024 року на поштову адресу захисника ОСОБА_1 - адвоката Войчука В.А. було направлено копію вказаної постанови з оригіналом апеляційної скарги, проте, доказів отримання поштового відправлення захисником матеріали справи не містять (а.с. 86).

При цьому, в матеріалах справи міститься розписка про ознайомлення з матеріалами справи представником ОСОБА_1 - адвокатом Войчуком В.А. 20 березня 2023 року.

З даною апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Войчук В.А. звернувся 26 березня 2024 року.

Враховуючи, що вперше апеляційну скаргу на оскаржувану постанову було подано в межах десятиденного строку з дня винесення постанови, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тесту «Драгер» (0,99 проміле), відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 1-7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 024379 від 09 вересня 2023 року ОСОБА_1 09 вересня 2023 року о 00 год. 50 хв. в м. Києві, Набережне Шосе, 25 керував транспортним засобом BMW X5, р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Тест на визначення алкогольного сп`яніння пройшов за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку на місці за допомогою Alcotest 7510 (прилад № ARHK-0292). Результат тесту 0,99 %. ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с. 1).

Вбачається, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, чек приладу Alcotest 7510 (прилад № ARHK-0292), результат тесту 0,99 % (проміле), та отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення також підписаний поліцейським, який його склав та своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, 09 вересня 2023 року о 00 год. 23 хв. працівники поліції зупинили транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , перевіривши документи та поспілкувавшись з водієм працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Драгер» ОСОБА_1 погодився. За результатами проходження огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,99 проміле (а.с. 7).

Згідно з наявним в матеріалах справи результатом тесту «Драгер» показник алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,99 проміле, про що також складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2-3).

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В подальшому з відеозапису вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і під час ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу, він не висловлював жодних заперечень, підписав даний протокол, чек приладу «Драгер» з результатом огляду 0,99 проміле та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про його згоду з результатом огляду та змістом протоколу.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги, що водій ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду за допомогою приладу Драгер та працівники поліції не пропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, не заслуговують на увагу.

Так, на відеозаписі чітко зафіксовано, що працівник поліції роз`яснював водію ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгера, або у разі незгоди в лікаря-нарколога. ОСОБА_1 спочатку погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на у лікаря-нарколога, однак згодом погодився пройти такий огляд за допомогою приладу «Drager», а тому доводи апелянта про те, що працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд у лікаря нарколога є неспроможними.

При цьому, водій погодився з результатами медичного огляду, проведеного працівниками поліції на місці зупинки, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, підписом ОСОБА_1 в чеку приладу «Драгер» з результатом огляду 0,99 проміле та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ставлячи свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення на підтвердження ознайомлення з його змістом, не скористався своїм правом та не надав письмових пояснень у відповідній графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» та, зокрема, не зазначив про свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, а також не надав письмові пояснення щодо незгоди на окремому аркуші.

Огляд водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, був проведений з дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, і апеляційний суд не має підстав вважати отримані результати неналежними та недопустимими доказами.

Сукупність наявних у справі доказів дає підстави для висновку, що вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 висловлював бажання проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду, проте працівниками поліції було відмовлено, суд відхиляє, оскільки з відеозапису вбачається, що о 01:13 год. ОСОБА_1 в графі «з результатами згоден» Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 підтвердив свою згоду з результатами огляду особистим підписом. Роздрукований чек Alcotest Drager 7510, прилад ARJL-0292, теж підписаний ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду про що свідчить його підпис в протоколі 01:22:43 год., будь-яких зауважень та (або) заперечень в протоколі не зазначав.

При цьому, з наданих до суду матеріалів адміністративної справи, відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заявляв про незгоду з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою Alcotest Drager 7510, прилад ARJL-0292, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Подальше повідомлення ОСОБА_1 про бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, не впливає на факт доведеності наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виявленого після проходження огляду на стан сп`яніння за приладом Alcotest Drager 7510 на місці зупинки транспортного засобу і згоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що «ми їдемо з Арсенальної, їдемо додому з дівчиною», що підтверджує факт керування останнім транспортним засобом.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилань апелянта на те, що прилад «Alcotest7510» працював некоректно та на роздруківці результатів приладу (чеку) температура повітря на вулиці на момент проведення перевірки 09 вересня 2023 року указана 25° С у той час, коли температура на вулиці коливалася 17,9-17,2 градусів, то апеляційний суд вважає цілком логічним те, що за невеликий проміжок часу між тим як прилад «Alcotest7510» дістали із салону службового автомобіля та між проведенням огляду ОСОБА_1 температура цього технічного засобу (який до того знаходився у салоні) не встигла зрівнятися із температурою повітря на вулиці.

Також не заслуговують на увагу й аргументи апелянта про те, що в ході огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 , останній шість разів був вимушений продути прилад, проте працівниками поліції не змінювались мундштуки.

Як вбачається з відеозапису події від 09 вересня 2023 року водію ОСОБА_1 було надано мундштук, який був закритий герметично у пакеті, який він самостійно розкрив. Перед проходженням огляду за допомогою алкотерстера, поліцейським було роз`яснено водієві про необхідність набрати повітря в легені та продути в мундштук приладу до його клацання. Однак, водій ОСОБА_1 спочатку лише імітував продуття в мундштук приладу «Драгер», оскільки алкотестер фіксував недостатньо повітря для отримання результатів. У зв`язку з чим, працівник поліції неодноразово повторно роз`яснював водієві порядок продуття алкотестеру та попереджав, що у випадку неналежного продуття приладу Драгер, означене буде ним розцінено, як ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. У подальшому водій ОСОБА_1 продув алкотестер, який показав результат - 0,99 проміле.

При цьому, суд звертає увагу що з відеозапису вбачається, що о 00:47 год. працівник поліції дістав і надав ОСОБА_1 новий мундштук та ОСОБА_1 самостійно розпакував його, не висловлюючи жодних зауважень щодо пакування мундштука.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Посилання апелянта на позитивні характеристики за місцем служби та (або) подані до апеляційного суду медичні документи, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваної постанови районного суду із закриттям провадження у справі (а.с. 125-128, 149-154).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити строк захиснику ОСОБА_1 - адвокату Войчуку Володимиру Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Войчука Володимира Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець