Справа №449/1633/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 м. Перемишляни

Суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Савчак Андрій Володимирович розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.11.2023р. близько 06год. 28 хв. в м.Перемишляни по вул.Галицька керував транспортним засобом марки Мерседес , номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

В суді ОСОБА_1 проти обставин викладених в протоколі не заперечував, вину у даному правопорушенні визнав. Повідомив суд, що ввечері напередодні дійсно вживав пиво і тому припускав, що огляд покаже наявність алкоголю. Просив суд зважити на те, що зранку він був змушений везти свою тещу на процедуру гемодіалізу про що він дізнався пізно ввечері і після того як випивав пиво. Про це він зазначав працівникам поліції (є на відеозаписі). Він надав суду довідку, що вона дійсно 30.11.2023 р. з 8:00 по 12:00 отримала повний сеанс гемодіалізу. Крім того, ОСОБА_1 просив врахувати, що він, його теща з тестем (що проживають в с.Коросно) є інвалідами. Він часто возить свою тещу ОСОБА_2 до Львова на проведення процедур гемодіалізу. Син теж страждає хронічним захворюванням і потребує частого відвідування лікаря. Тому ОСОБА_1 просив не позбавляти його водійських прав.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Доказами провини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №653909 від 30.11.2023 р., акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд з метою виявлення стану алкоголю, відео-диск з місця зупинки на якому зафіксовано порядок проведення огляду.

В направленні на огляд з метою виявлення стану алкоголю , в протоколі про адміністративне правопорушення та з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Дану обставину ОСОБА_1 не заперечував і в суді.

Досліджене відео та відмова ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, - підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Водій визнав, що напередодні ввечері вживав алкоголь (випив літру пива), що, ймовірно, і було причиною запаху алкоголю з порожнини рота. Інших ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису суд не вбачає.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З одного боку, суд усвідомлює, що протиправна поведінка, яка є складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є джерелом серйозної потенційної небезпеки для життя та здоров`я учасників дорожнього руху, а притягнення винних до адміністративної відповідальності за цією статтею має значний виховний вплив та значною мірою запобігає вчиненню аналогічних правопорушень в майбутньому як самим порушником так і іншими особами. З огляду на це, питанню своєчасного розгляду справ про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та накладення стягнення на осіб, визнаних винними у вчиненні таких адміністративних правопорушень, суд приділяє особливу увагу.

Однак, з іншого боку, фактичні обставини даної справи є особливими. Так пояснення водія працівникам поліції та суду є ідентичними. Він не заперечував, що напередодні ввечері пив пиво, однак, необхідність везти ОСОБА_2 на процедуру гемодіалізу спонукало його сісти за кермо. Дана обставина не виправдовує водія і не свідчить про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності (ст.18 КУпАП), однак, не врахувати її суд не може. Окрім того, як свідчить з наданих суду довідок та документів, необхідність відвідування ОСОБА_2 двічі на тиждень процедур гемодіалізу у м.Львові, в умовах воєнного стану, зберігається. Сам ОСОБА_1 , його теща та тесть є інвалідами, а син страждає на хронічне захворювання і часто відвідує лікаря.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено.

При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, з урахуванням особи винного, обставин даної справи та воєнного стану, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, ст. 130, 221, 283-285, 287, 289 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000,00 - сімнадцять тисяч гривень) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 605,60 (шістсот п`ять грн. 60коп. ) грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з нього стягуватиметься подвійний розмір штрафу, тобто 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя: Савчак Андрій Володимирович