П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого за адресою АДРЕСА_1 військовослужбовця,-

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП України

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 05.10.2024 року о 17:40 год. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме обзивав, кричав до неї і виражався нецензурною лексикою, чим вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не прибув, надав заяву про те, що вину визнає і справу просить слухати без його участі.

Частиною першою ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 021127 від 18.10.2024 року, заявою потерпілої ОСОБА_2 та її поясненнями, а також терміновим заборонним приписом стосовно ОСОБА_1 серії АА №340387

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника у дохід Держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі передбаченому п.5 ч.2 ст.4. цього Закону.

Керуючись статтями 283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосувати до нього адмінстягнення вигляді штрафу у сумі 170 (сто сімдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп.судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс