Справа № 404/9349/24
Номер провадження 3/404/3328/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи бухгалтером в бюро ритуальних послуг, що належить ФОП « ОСОБА_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , порушила п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: 20.09.2024 року о 12 год. 44 хв. не провела розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій на загальну суму 50500 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона працює бухгалтером в бюро ритуальних послуг та не має доступу до ПРРО, тому що не здійснює розрахункові операції, бо цим займаються касири-продавці. До її посадових обов`язків не входить ведення касової дисципліни, тому що вона не має доступу до грошей, на підприємстві цим займається саме фізична особа-підприємець.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2024 року (а.с.1) долучено та до суду направлено такі докази: копію акту фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв від 27.09.2024 року (а.с.2-3); копію Додатку 1 (а.с.4); копії направлень на перевірку (а.с.5-6); копію наказу №660-п від 11.09.2024 року (а.с.7).

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП виходячи з такого.

Положеннями ч.1 ст.155-1 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не провела розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій на загальну суму 50500 грн., на підтвердження чого до протоколу долучено копію акту фактичної перевірки від 27.09.2024 року (а.с.2-3); копію Додатку 1 (а.с.4); копії направлень на перевірку (а.с.5-6) та копію наказу №660-п від 11.09.2024 року (а.с.7). Проте з вказаних документів неможливо встановити наявність та дату початку трудових відносин між ОСОБА_1 та ФОП « ОСОБА_2 » і те, чи є ОСОБА_1 дійсно бухгалтером зазначеної господарської одиниці та чи входить до її функціональних обов`язків здійснення розрахункових операцій.

Крім того, у змісті акту перевірки (а.с.3) зазначено про наявність додатків до нього, а саме: чек закупки, х звіт з ПРРО, акт закупки, однак до матеріалів справи вони не долучені, а тому суд позбавлений можливості дослідити їх та надати їм оцінку. Таким чином, сам акт перевірки не є повним, достовірним та належним доказом провини ОСОБА_1 , та зважаючи на те, що він складений заінтересованою у розгляді справи особою та не підтверджується будь-якими доказами, не може бути взятий судом до уваги.

При цьому суд виходить з того, що не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій не може автоматично ставитися у вину бухгалтеру, як реалізація нею товарів. Водночас сам зміст акту, на підтвердження якого не долучено достатніх доказів, оспорюється ОСОБА_1 . Крім всього, часом вчинення правопорушення вказано 12 год. 44 хв. 20.09.2024 року, проте, які саме у цей час проводилися розрахункові операції на суму 50500 грн. не зазначено, докази цього відсутні, тому таке твердження визнається судом недоведеним.

Зважаючи на викладене, долучені до справи документи не містять достатніх доказів, які б підтверджували вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, тому вина ОСОБА_1 визнається недоведеною.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, оскільки усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.155-1, ст.ст.265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м.Кіровограда В.В. Поступайло