Справа № 361/8930/24
Провадження № 3/361/4363/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від начальника Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

14 серпня 2024 року, близько 20 години, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , діяння передбачене пп.14 п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, а саме, висловлював образи та погрожував, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 29.10.2024 не з`явився, подав клопотання у якому просив розглянути справу за його відсутності, вину у вчиненому правопорушенні визнав. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаючи, що у такому випадку право останнього на захист порушено не буде.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд зазначає таке.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно його колишньої дружини ОСОБА_2 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД

№ 243879 від 24 серпня 2024 року, протоколом прийняття заяви від 14.08.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

З наведеного вище суд дійшов висновку, як про наявність події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, так і про доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не встановлено.

Отже, враховуючи, особу ОСОБА_1 , обставин вчиненого правопорушення, слід застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що забезпечить мету адміністративного стягнення. Підстав для застосування більш суворого адміністративного стягнення в межах санкції вказаної норми КУпАП, не вбачається.

Водночас відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись пунктом 2 статті 24, статтями 27, 221, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин