Справа № 496/2320/24
Провадження № 3/496/1594/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянки України, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 22.03.2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 015587 від 22.03.2024 року за ч.1 ст. 156 КУпАП, відповідно до якого вона 22.03.2024 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце i час розгляду справи, i, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 156 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 156 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно зі ст. 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч.2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Так, ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення полягає у здійсненні торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Між тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не вказано кому ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, в якій кількості, за якою ціною, немає інформації яка здійснювалась торгівля оптова чи роздрібна, відсутні свідки, у протоколі також відсутні будь-які дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, тобто виручки, яка відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП повинна бути конфіскована у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Зазначене унеможливлює правильне та повне встановлення об`єктивної сторони, а отже і складу даного адміністративного правопорушення. Санкція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає обов`язкову конфіскацію виручки від продажу. Однак, у матеріалах справи відсутній акт вилучення тютюнових виробів та готівкових коштів. Також у формулюванні установлених обставин не зазначено, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, необхідно з`ясувати, який саме нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа. Матеріали справи не містять відповідних доказів, які доводять той факт, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності та являється суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП, зокрема відсутнє свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності або копія документа, що підтверджує взяття його на облік у державному податковому органі.

З доданих до протоколу документів вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонеркою.

За своїм змістом диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП є бланкетною, оскільки має відсильний характер на нормативно-правовий акт, який встановлює правові засади здійснення виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону. Всупереч цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №36673/04).

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За дії, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не настає відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП, тому суд вважає, що провадження у справі слід закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 156, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Л. Пасечник