Справа № 473/5958/24
Номер провадження 3-зв/473/70/2024
УХВАЛА

іменем України

"28" жовтня 2024 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Наталії Борисівни про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа №473/5958/24, провадження № 3/473/2468/2024).

24 жовтня 2024 року автоматизованою системою документообігу розгляд даної справи розподілено на суддю Зубар Н.Б., яка подала заяву про самовідвід, обґрунтовуючи її тим, що суддя не може бути неупередженою у вказаній справі, оскільки після розгляду нею іншої справи про адміністративне правопорушення стосовно цією ж особи ( ОСОБА_1 ) прокуратура в межах розглянутої справи подала на неї скаргу до НАЗК про наявність у судді конфлікту інтересів під час розгляду такої справи (провадження за скаргою ще не завершено).

Розглянувши заяву по самовідвід, суддя прийшов до наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить підстав та порядку вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, в зв`язку з чим за аналогією закону слід керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заява про самовідвід мотивована тим, що суддя Зубар Н.Б. вже розглядала іншу справу про адміністративне правопорушення стосовно цією ж особи ( ОСОБА_1 ), в межах якої прокуратура подала на неї скаргу до НАЗК про наявність у судді конфлікту інтересів під час розгляду такої справи (провадження за скаргою ще не завершено).

Однак у своєму рішенні від 08 червня 2017 року №34 Рада суддів України зазначила, що наявність скарги щодо судді, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

У разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Водночас, щодо доводів заяви про упередженість, яка ґрунтується виключно на наявності такої скарги відносно судді, то суд наголошує на наступному.

При вирішенні цього питання слід з`ясувати, чи відповідає суддя критерію безсторонності у справі, яку розглядає.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Суд встановив, що підставою для звернення прокуратури до НАЗК слугувало те, що суддя розглянула справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , перебуваючи (на думку скаржника) в дружніх відносинах з його батьками.

Про обставини можливої упередженості або необ`єктивності судді під час розгляду справи дійсно можуть свідчити наступні фактори: перебування судді та сторони по справі в родинних, дружніх, приятельських відносинах; перебування судді та сторони по справі у ворожих, конфліктних відносинах; інші обставини сталого, тривалого характеру.

Однак наявність обставини, про яку зазначає суддя у заяві про самовідвід, неодноразово спростовувалася судом під час розгляду подібних заяв судді про самовідвід у кримінальних провадженнях та провадження у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Про відсутність конфлікту інтересів у даному випадку свідчить й відповідь НАЗК від 08 грудня 2023 року №203-01/30476-23 на звернення судді Зубар Н.Б.

Інших доказів щодо наявності обставин, що свідчать про можливу небезсторонність та упередженість судді Зубар Н.Б. під час розгляду справи №473/5958/24 (провадження №3/473/2468/2024), матеріали справи не містять.

Водночас, згідно ст. 10 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням З`їзду суддів України від 22 лютого 2013 року, п. 2.1 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схваленого Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23 суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності суддів та присяжних під час здійснення правосуддя.

Таким чином, безсторонній та неупереджений розгляд справи суддею є його прямим обов`язком.

За встановленого, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Наталії Борисівни про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Вуїв