Справа № 307/3990/24
Провадження № 3/307/1840/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М. М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рішка П. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна справу, яка надійшла із відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, непрацюючого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 024616 від 02 вересня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 02 вересня 2024 року близько 22 год. 10 хв. на напрямку прокордонного знаку № 254 (територія Тячівського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги на відстані 300 метрів від лінії державного кордону прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) був виявлений та затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому пояснив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки наміру перетинати кордон він не мав. Зазначає, що їхав зі своїм другом на автобусі в м. Тячів до свої друзів працювати на будівництві. Ніяких спроб перетину державного кордону він не вчиняв та був затриманий на автодорозі на блокпосту м. Тячів. Вказує, що зображення на фототаблиці, яка наявна в матеріалах справи, зроблені не з його телефону.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рішко П. М. в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки не містить доводів незаконного перетину державного кордону, позаяк ОСОБА_1 їхав до своїх друзів в м. Тячів працювати на будівництві. Просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рішка П. М. та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пунктів 2,4 частини 1 ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстра відділу прикордонної служби " сержанта ОСОБА_2 вбачається, що останній в період з 02 вересня 2024 року 12 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. перебував у прикордонному наряді "Група реагування". Службу організовував шляхом патрулювання, пошуку осіб вздовж лінії державного кордону, вживав заходів щодо реалізації оперативної інформації по виявленню осіб, причетних до протиправної діяльності на напрямку № 254-260 п/зн, протидії вчиненню адміністративних та кримінальних правопорушень. 02 вересня 2024 року близько 22 год. 40 хв. під час перевірки напрямку 254 прикордонного знаку було виявлено мешканця Рівненської області громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, керуючись додатками "Google Maps", мав при собі герметично запаковані речі, усні інструкції щодо незаконного перетину державного кордону через р. Тиса. Вказано, що особу було доставлено до відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

При цьому, ані з вказаного пояснення, ані з протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити, в який саме спосіб вказана особа здійснювала спробу незаконного перетину держвного кордону та чи взагалі мала місце така спроба.

З наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснень та пояснень його захисника вбачається, що дана особа не мала наміру незаконного перетину державного кордону України. Разом з тим вбачається, що дана особа їхала до м. Тячів до друзів для працевлаштування на будівництві, однак, по дорозі на «Контрольному посту» ОСОБА_1 було зупинено.

Аналізуючи в сукупності письмові пояснення інспектора прикордонної служби ОСОБА_2 , а також пояснення ОСОБА_1 та його захисника, слід констатувати, що з цих пояснень можливо встановити, що місцем затримання, являється місце розміщення «Контрольного посту» на автошляху Н-09 національного значення, що починається в м. Мукачів, проходить через місто Тячів та закінчується в м. Львів. Викладене в протоколі обвинувачення про існування у ОСОБА_1 усних інструкцій щодо незаконного перетину кордону не може свідчити про вчинення спроби перетину державного кордону.

Посадовою особою, яка складала протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП обставин щодо місця його виявлення не враховано, хоч таке, як встановлено під час розгляду справи, були основними доводами наявності у ОСОБА_1 умислу на спробу незаконного перетину кордону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17З закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Враховуючи те, що чинне адміністративне законодавство не передбачає можливості органу, який розглядає справу вносити будь-які зміни до протоколу, самостійно редагувати його фабулу, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, встановлювити особу, яка вчинила дане адміністративне правопорушення та час вчинення зазначеного правопорушення.

За п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Інших доказів доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП не додано.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене обставини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, ст. ст. 247 п. 1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-1КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду напротязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського районного суду

Закарпатської області: Сойма М.М.