ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/762/22 Номер провадження 33/814/1175/24Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Пікуль В.П., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги адвоката Остахова Володимира Павловича, яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженої постанови

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2024 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 26 липня 2024 року та постановлення нової постанови, якою адвокат просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Зі змісту поданої апеляційної скарги слідує, що вона подана та підписана адвокатом Остаховим В.П. в інтересах ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, якою вона подана, з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Як передбачено частиною 1 статті 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частин 3, 4 вище вказаної статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Нормою, яка визначає порядок підтвердження повноважень захисника при розгляді справ про адміністративні правопорушення є частина 2 статті 271 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що повноваження адвоката на представництво осіб у справах про адміністративні правопорушення посвідчуються такими документами: або довіреністю, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18).

Адвокат Остахов В.П., який подав та підписав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , додав до неї ордер від 07 жовтня 2024 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 у Полтавському апеляційному суді, на підставі договору № б/н від 04 жовтня 2024 року.

Проте, всупереч положенням частини 2 статті 271 КУпАП України, адвокатом до апеляційної скарги не додано витяг з договору (договір), засвідчений підписами сторін, з інформацією щодо повноважень адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій, як захисника.

Висновок

Встановлено, що апеляційна скарга не підписана ОСОБА_1 і не може бути предметом розгляду, а повноваження адвоката Остахова В.П. на підписання апеляційної скарги чи її подачі в інтересах ОСОБА_1 суду не надано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга має бути повернута, оскільки адвокат Остахов В.П. не долучив до апеляційної скарги передбачені статтею 271 КУпАП документи, що підтверджують його повноваження на підписання скарги чи апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2024 року.

Повернення апеляційної скарги з вищевказаних підстав не перешкоджає повторній подачі апеляційної скарги особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або його захисником з наданням суду, передбачених законом документів на підтвердження повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 271, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Остахова Володимира Павловича, яка подана в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 липня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль