Справа №345/5281/24
Провадження № 3/345/1390/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши матеріали, що надійшли з ГУ ДПС в Івано-Франківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч.1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з ГУ ДПС в Івано-Франківської області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2916 від 06.09.2024, ОСОБА_1 06.09.2024 о 11.20 год. здійснював господарську діяльність без державної реєстрації фізичними особами, а саме надання послуг по перевезенні пасажирів, чим порушено ч.1 ст.56, ч.1 ст.128 Господарського кодексу України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КУпАП.

07.10.2024 від захисника ОСОБА_1 адвоката Марчака М.П. до суду надійшли пояснення у справі (а.с.15-19). Вважає матеріали про адміністративне правопорушення необґрунтованими та безпідставними, наведені у протоколі твердження надуманими, такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України та фактичним обставинам,виходячи з наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому, вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

Захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення №2916 від 06.09.2024р. відсутня суть адміністративного правопорушення, а встановлені в протоколі обставини не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст.164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною. Під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Всупереч цьому, зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення протоколі №2916 від 06.09.2024 не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суть правопорушення не містить посилання на докази про систематичний характер здійснення діяльності, як на одну із ознак господарської діяльності.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення № 2916 від 06.09.2024 не додано жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення гр. ОСОБА_1 систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку, а також будь-які докази, які б підтверджували факти неодноразового надання послуг з перевезення пасажирів.

Також захисник звертає увагу, що санкція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах адміністративної справи відсутні гроші, отримані від реалізації послуги з перевезення, які повинні бути вилучені у правопорушника.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості підтверджені належними та допустимими доказами, отримані з відповідних державних реєстрів юридичних та фізичних осіб-підприємців про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Захисник ОСОБА_1 вважає, що посадовою особа ДПС, приймаючи рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 , не надано належних та достатніх доказів на підтвердження складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник подав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснити без його участі та без участі його захисника. Просив закрити провадження по справі (а.с.20).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, на основі даних якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2916 від 06.09.2024, ОСОБА_1 06.09.2024 о 11.20 год. здійснював господарську діяльність без державної реєстрації фізичними особами, а саме надання послуг по перевезенні пасажирів, чим порушено ч.1 ст.56, ч.1 ст.128 Господарського кодексу України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КУпАП (а.с.2).

На підтвердження вини ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, надано акт про проведення перевірки (а.с.3-5).

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону суб`єктами господарювання як господарські організації та фізичні особи-підприємці.

За нормами ч.1 ст.56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Згідно ст.58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1 ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства, що регулює здійснення провадження господарської діяльності. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, Закон України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та інші нормативно-правові документи.

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому, вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

В протоколі про адміністративне правопорушення №2916 від 06.09.2024 відсутня суть адміністративного правопорушення, а встановлені в протоколі обставини не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст.164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 164 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиції цієї статті.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Всупереч цьому, зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення протоколі №2916 від 06.09.2024 не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суть правопорушення не містить посилання на докази про систематичний характер здійснення діяльності, як на одну із ознак господарської діяльності, виходячи із змісту ст.42 та ст.62 Господарського кодексу України.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» №3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

В п.2 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів чи надання послуг, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення №2916 від 06.09.2024 не додано жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку, а також будь-які докази, які б підтверджували факти неодноразового надання послуг з перевезення пасажирів.

При цьому, санкція ч.1ст.164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте в матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про конфіскацію грошей, отриманих від реалізації послуги з перевезення, які повинні бути вилучені у правопорушника.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості, підтверджені належними та допустимими доказами, отримані з відповідних державних реєстрів юридичних та фізичних осіб-підприємців про факт наявності чи відсутності у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Склад правопорушення характеризується наявністю об`єктивних та суб`єктивних ознак, при яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи не можна дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд, керуючись ст. ст.7, 139,164, 221,247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя