Провадження № 3/202/9179/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли з НП ГУ в Донецькій області Краматорське РУП ВП №3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, громадянка України, яка не працює, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 року встановлено, що гр. ОСОБА_1 з 04.10.2024 р. по 08.10.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 , не виконує свої батьківські обов`язки, щодо належного виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме : ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не доглядала за дитиною, яка була в брудному одязі, чим скоїла правопорушення, повторно, протягом року, за що передбачена відповідальність за ст. 184 ч. 2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надавала. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року, відповідно до яких, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 219078 від 08.10.2024 року, характеристикою на ОСОБА_1 , письмовими поясненнями, протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення від 08.10.2024 року, рапортом працівника поліції, інформацією зазначеною в протоколі про притягнення ОСОБА_1 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 184 ч. 1 КУпАП та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 184 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона, будучі матір`ю неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки, яке вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до 2 ст. 184 КУпАП за дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 цього кодексу, а саме: за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При визначенні розміру і виду стягнення, з огляду на обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці ступінь її вини, майновий стан та обставини, що обтяжують чи пом`якшують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 , стягнення у вигляді штрафу, яке буде достатньою мірою відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184; 40-1;283;284;287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2ст.184 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 гривень

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко