29.10.2024
Справа № 331/2944/24
Провадження № 3/331/1213/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААД №908454, ОСОБА_3 , 03 травня 2024 року о 15-44 годині в м. Запоріжжя по вул. Ак.Амосова,109, керував транспортним засобом Chery Tiego, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

У судовому засіданні представник адвокат Трачук О.В. суду пояснив, що як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_3 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 .

Свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законна перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР України. Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту. Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З огляду на те, що законних підстав для зупинки транспортного засобу нібито під керуванням ОСОБА_3 працівниками поліції не зазначено, то саме зупинку транспортного засобу та наступні дії інспекторів поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

В матеріалах справи відсутні жодні докази порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху. Тобто, відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_3 . Відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу та порушення ним ПДР. Отже, зупинка 03.05.2024 року працівниками поліції транспортного засобу під керуванням нібито ОСОБА_3 , була незаконною, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність підстав, передбачених ст. 35 Закону № 580-УІІІ.

Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_3 допустив будь-які порушення за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

В матеріалах адміністративної справи взагалі відсутні будь-які докази керування ОСОБА_4 будь яким автомобілем. В матеріалах справиміститься відео з боді-камер поліцейських, відповідно до якого працівники поліції підходять до транспортного засобу , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припарковий до узбіччя навпроти будинку №109 по вул. Ак.Амосова в м. Запоріжжя. Проте достеменно встановити, хто саме керував вказаним транспортним засобом не є можливим. Так як на оптичному диску з відеозаписами з боді-камер інспекторів управління патрульної поліції видно лише як ОСОБА_5 вийшов з транспортного засобу зі сторони переднього пасажирського сидіння (запис «Кисільов - Обрезка 02», час 15:45:09). Аналізуючи відеозаписи з боді-камер поліцейських факту керування автомобілем саме ОСОБА_3 не зафіксовано. Так само як і не зафіксовано того, що ОСОБА_3 пересідав з водійського сидіння на переднє пасажирське сидіння.

На відеозаписах ОСОБА_3 неодноразово вказував на те, що він не керував транспортним засобом, не був водієм цього автомобіля, а керував цим транспортним засобом інша особа, яка, побачивши поліцейських та працівників ТЦК та СП, втік.

Зазначені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом та не був його водієм, встановлені Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, які зазначені у рішенні від 22.08.2024р у справі №331/3024/24 (суддя Світлицька В.М.).

Таким чином, дія ст.130 КУпАП стосовно керування транспортним засобом не може розповсюджуватись на ОСОБА_3 , тому як він не керував транспортним засобом та не виконував функції водія.

За визначенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 23.12.2005 року, а саме ч.27 - «керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання незалежно від того, керуєособа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись».

З огляду на наведене, захисник просить справу про адміністративне правопорушення у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, оглянувши відеозапис події, повно та всебічно дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, проаналізувавши надані у розпорядження докази, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП. орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазначено прізвище правопорушника « ОСОБА_2 », а відповідно до паспорту громадянина України « ОСОБА_6 ».

Предметом доказування винуватості особи за складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України є факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду.

Так, згідно ч. 2 ст. 266 КпАП України, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобі, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1).

Включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2). Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями Правил дорожнього руху України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Натомість, приєднані до протоколу матеріали відео фіксації, відповідно до якого працівники поліції підходять до транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припарковий до узбіччя навпроти будинку №109 по вул. Ак.Амосова в м. Запоріжжя. Проте достеменно встановити, хто саме керував вказаним транспортним засобом не є можливим. Так як на оптичному диску з відеозаписами з боді-камер інспекторів управління патрульної поліції видно лише як ОСОБА_5 вийшов з транспортного засобу зі сторони переднього пасажирського сидіння (запис «Кисільов - Обрезка 02», час 15:45:09). Аналізуючи відеозаписи з боді-камер поліцейських факту керування автомобілем саме ОСОБА_3 не зафіксовано.

Думка суду про неналежність та недопустимість відео файлів «з позначкою джерело Import», ґрунтується на висновку Верховного Суду в постанові від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17 щодо оцінки відеозапису, оскільки не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Зазначені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом та не був його водієм, встановлені Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, які зазначені у рішенні від 22.08.2024р у справі №331/3024/24 (суддя Світлицька В.М.).

Як встановлено рішенням суду по справі №331/3024/24 від 22.08.2024 року судом встановлено, що 03.05.2024 року відповідачем відносноОСОБА_3 було винесено постанову серії ЕНА № 2063539 відповідно до якої останній керував транспортним засобом, автомобілем «Cherry Tigo», д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР та вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, судом в рішенні суду встановлено, що 03.05.2024 р. о 15 год. 44 хв. в м. Запоріжжя шосе Прибережна автомагістраль працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб «Chery Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , проте, достеменно встановити хто саме керував даним транспортним засобом не представляється можливим, оскільки на ньому видно лише як ОСОБА_3 вийшов з транспортного засобу зі сторони переднього пасажирського сидіння (запис «Кисільов Обрезка 02», час 15:45:09). На вказаних відеозаписах також не зафіксовано факту керування автомобілем саме ОСОБА_3 , як і не зафіксовано, що ОСОБА_3 пересідав саме з водійського сидіння на переднє пасажирське сидіння. Крім того, на відеозаписах ОСОБА_3 вказує про те, що він не керував транспортним засобом, що він не був водієм, а водій автомобіля втік.

Та відповідно до рішення суду скасовано постанову серії ЕНА № 2063539 від 03.05.2024 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення « за відсутності розумних підстав для Сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Також в даному випадку суд вважає за необхідне застосувати рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії», у яких суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини та адміністративні правопорушення на транспорті» містяться роз`яснення, що під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження у судовому засіданні, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованих адміністративних правопорушеннь.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя Є.В. Стратій