Справа № 751/2884/24 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/458/24
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Комаси О.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Як встановив суд, 17 березня 2024 року, о 22 год. 30 хв., в м. Чернігові по вул. Ціолковського, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: на дорожній знак. В результаті ДТП транспортному засобу та дорожньому знаку спричинено механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Комаса О.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що в справі відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та вказує, що керувала його знайома, яка і здійснила наїзд на перешкоду, що, на думку апелянта, виключає в діях його підзахисного склад даного адміністративного правопорушення. Також, ставить під сумнів пояснення свідка ОСОБА_2 , який нібито був очевидцем даної події.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, проте, до початку розгляду справи, на адресу апеляційного суду, останній надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримує.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дані вимоги Закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Тобто, відповідальність, в даному випадку, несе особа, яка керує транспортним засобом, тобто, переміщує його в просторі шляхом певних дій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи долучені до протоколу про адмінправопорушення.

В матеріалах справи наявні диски з відеозаписами подій, які мали місце 17.03.2024 року (а.с.8), зміст яких підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що транспортним засобом його довіритель не керував, то вони є необґрунтованими, оскільки як видно з даних відеозаписів, після повної зупинки автомобіля, зі сторони місця водія вийшов ОСОБА_1 , у якого спостерігалась нестійка хода, він намагався оглянути транспортний засіб на предмет пошкодження, на що безпосередньо, у своїх поясненнях, вказував і свідок ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 , який, на його думку, знаходився у стані алкогольного сп`яніння, саме керував транспортним засобом та під час руху заднім ходом здійснив зіткнення із дорожнім знаком (а.с.6,8).

Апеляційний суд констатує, що із даних відеозаписів видно, що в салоні автомобіля нікого, крім ОСОБА_1 не було, що свідчить про те, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та виконуючи функцію водія допустив зіткнення із дорожнім знаком.

Також, дані твердження апелянта вже були предметом розгляду суду першої інстанції і суд вірно визначився, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції, враховуючи наявні у даній справі докази.

Пояснення свідка ОСОБА_2 , безпосереднього очевидця даної події за участі ОСОБА_1 є послідовними та незмінними і повністю узгоджуються між собою та будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду апеляційної інстанції, не виникає.

На переконання суду апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_2 не мав жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , його пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи і жодним чином не спростовують винність останнього, а лише є одними із доказів на підтвердження його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а тому, твердження апелянта, в цій частині, є лише його суб`єктивною думкою і судом апеляційної інстанції, відхиляються.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9. ПДР України встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 884125 від 18.03.2024 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , і є одним з джерел доказів, в якому викладено обставини вчинення даної ДТП (а.с.2);

- схемою місця ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої зазначено місце зіткнення транспортного засобу із дорожнім знаком, із описом відповідного пошкодження заднього бамперу транспортного засобу (а.с.4);

- відеозаписами даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8.);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , його поясненнями, адресованими ним до місцевого суду, де останній вказував на обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.03.2024 року по вул. Ціолковськолго, 12, при цьому, упевнено зазначав, що водій, невідомий йому чоловік, який був одягнений в темну желетку, червоний светр, під час руху заднім ходом на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із дорожнім знаком (а.с.6,19).

- рапортом працівника поліції від 18.03.2024 року, зміст якого свідчить про те, що від громадянина ОСОБА_2 надійшла інформація про те, що водій «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із дорожнім знаком, де у подальшому було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 (а.с.7).

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки він керував транспортним засобом, та рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: на дорожній знак.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання останнім уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в мінімальних межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Комаси О.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач