КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/1125/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпенка Віктора Миколайовича на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 2 липня 2023 року водій ОСОБА_1 приблизно о 13:05 год. в м. Києві по бульв. Лесі Українки, 27 керував транспортним засобом Lexus LX 470, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився лікарем-наркологом у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», висновок № 003730 від 10 липня 2023 року, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпенко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник Карпенко В.М. зазначає, що в момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а вжив наркотичну речовину вже після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а відтак під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпенка В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення поліцейського Саламбаша О.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як передбачено ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується належними доказами.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для

притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану наркотичного сп`яніння, та фіксація проведення такого огляду відповідно до вимог законодавства і його результати.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 499071 від 14 липня 2023 року, 2 липня 2023 року водій ОСОБА_1 приблизно о 13:05 год. в м. Києві, по бульв. Лесі Українки, 27 керував транспортним засобом Lexus LX 470, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився лікарем-наркологом у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», висновок № 003730 від 10 липня 2023 року, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (с.с.1).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння від 10 липня 2023 року № 003730, складеного лікарем-наркологом КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_2 за результатами огляду ОСОБА_1 , встановлено факт перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння (стимулятори - амфетамін) (с.с.3).

Протокол складений уповноваженою на те особою, а саме - інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку 1 УПП в місті Києві ДПП - Саламбашем О.О.

Поліцейський Саламбаш О.О. у судовому засіданні підтвердив, що 2 липня 2023 року на бул. Л. Українки, 27 у місті Києві ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 ним спочатку не було виявленого в останнього ознак наркотичного сп`яніння, однак з інформативно-пошукової системи МВС «Армор» він отримав відомості про причетність в минулому ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, у зв`язку з чим ним було прийнято рішення оглянути салон транспортного засобу з метою виявлення заборонених речовин. У ході огляду салону автомобіля, ним було виявлено згорток з невідомою речовиною, що візуально нагадувала наркотичний засіб, який він поклав на пасажирське сидіння та пішов до патрульного автомобіля, щоб викликати слідчо-оперативну групу, однак у цей час ОСОБА_1 схопив вказаний згорток і проковтнув його. Після цього ним було прийнято рішення про доставку ОСОБА_1 до спеціалізованого медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та в подальшому складання протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 499071 від 14 липня 2023 року долучені відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції 470421 та 470790(с.с.7).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та спілкування з ним, працівники поліції не висловлювали підозри відносно перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння.

Також відеозаписом зафіксовано проведення огляду транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції та виявлення згортку, який, за підозрою працівників поліції, може містити наркотичну речовину. У подальшому відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 проковтнув згорток, а з діалогу, що відбувся між працівниками патрульної поліції, слідує, що підставою доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння слугував саме факт ковтання останнім згортку із невідомою речовиною, знайденою у салоні його автомобіля (30:53 хв. відеозапису).

Отже, достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія, мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими

для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у

цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

На вказані обставини не звернув увагу суддя місцевого суду, а висновок суду про те, що вміст поліетиленового пакетику невідомий, а тому відсутні підстави вважати, що там були наркотичні речовини, а відтак наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, коли керував транспортним засобом, є необґрунтованими припущеннями.

Суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки надані суду матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не підтверджують вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інших доказів не було надано в ході апеляційного розгляду, провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпенка Віктора Миколайовича задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вини останнього.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт