Номер провадження: 33/813/224/24
Номер справи місцевого суду: 522/1500/23
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

захисника Стоянова М.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Стоянова Миколи Михайловича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 17 листопада 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 12 грудня 2023 року о 00:01 годині в м. Одеса, вул. Генуезька, 1/3, керував транспортним засобом Ford Puma, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка ходьба. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор № 471950, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. статтею 130 КУпАП

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник Стоянов М.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним дослідженням судом обставин, які необхідні для обґрунтованого та законного її вирішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не надано належної оцінки тій обставині, що в порушення вимог закону в протоколі містяться суперечності, а саме: суть правопорушення зазначена в протоколі не відповідає пункту Правил дорожнього руху, який начебто порушено, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не зважаючи на те, що п. 2.9 «а» ПДР передбачає керування водієм транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння; суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння до моменту початку складення протоколу про адміністративне правопорушення, в той час як подальшій відмові проїхати до медичного закладу передувала відсутність будь-якого роз`яснення, що стане наслідком відмови від проходження огляду і яка за це передбачена відповідальність, а також в цілому порядок проходження огляду та його мета; інспектором штучно вказані ознаки перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, існування яких спростовується наявним у справі відеозаписом, відповідно до якого поведінка ОСОБА_1 була адекватною, відповідала обстановці; згода ОСОБА_1 на проходження огляду до моменту початку складення протоколу, а також неперебування його з ознаками алкогольного сп`яніння підтверджується свідком (пасажиром); на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 інспекторами не були в повному обсязі роз`яснені права особи, не було роз`яснено, в чому саме останній підозрюється (що йому інкримінується, яка за це передбачена відповідальність, яка мета пропонованого огляду, в якому порядку він здійснюється, а також, які наслідки відмови від його проходження); суд провів поверхневий розгляд адміністративних матеріалів, притягнув до адміністративної відповідальності особу, не надав належної оцінки наявному у справі про адміністративне правопорушення відеозапису, а також зафіксованим на ньому фактичним обставинам, що призвело до безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; всупереч пункту 8 Порядку № 1103, пункту 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395, протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності двох свідків; попри наявність на відеозаписі очевидця подій (дружини ОСОБА_1 ), які є предметом даної справи про адміністративне правопорушення (свідка), всупереч п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відомості про таку особу відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення, як і відсутній підпис такої особи у вказаному процесуальному документі; ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі не відповідають тим ознакам, які визначені чинним законодавством; суд першої інстанції, витребувавши з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, взяв на себе функції сторони обвинувачення і таке ініціативне збирання доказів винуватості, на думку сторони захисту, становить порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання засади змагальності та неможливості суміщення процесуальних функцій правосуддя та обвинувачення; судом покладено в основу рішення відеозаписи патрульних з нагрудних камер, у той час як згідно відповіді ДП «Одеський регіональний центр стандартизації метрології та сертифікації» процедуру добровільної сертифікації, а також повірку нагрудні відеореєстратори № 471950 та 471602 не проходили, що проігноровано судом першої інстанції; не долучено відеозапис подій з нагрудного відеореєстратора № 471950, який би, на думку сторони захисту, підтвердив маніпуляції з боку патрульних під час оформлення матеріалів; судом при розгляді справи проігноровано показання свідка ОСОБА_2 , яка вказувала на те, що після зупинки патрульні не попередили, що ведеться відеозапис, не роз`яснили його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на правову допомогу та право відмовитися від дачі пояснень; судом залишено поза увагою факт порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був відпущений, йому надано можливість власноручно сісти за кермо та їхати до дому, що на думку захисту свідчить про штучність вимог співробітників поліції та невинуватість ОСОБА_1 ; судом порушено ст. 6 Конвенції при відмові у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик для допиту в суді патрульних поліцейських.

Наведене, на думку сторони захисту, є свідченням відсутності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Стоянов М.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано, як ОСОБА_1 знаходиться за кермом транспортного засобу та його подальшу відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у лікаря-нарколога, при цьому останні пояснив, що це суперечить його принципам та він не бачить у цьому сенсу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2022 року серії ААД № 358817, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, а саме - відмова ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, нечітка ходьба, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № 471950, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Вказаний протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , містить його пояснення та особистий підпис, претензій немає;

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи з якого чітко видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не заперечував, що вживав алкогольні напої, зокрема, зазначив, що «випив у друзів небагато вина» та на прохання працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки відмовився, пояснивши, що тест є потенційно небезпечним, проходити його він не хоче і не вбачає в цьому необхідності (час відеозапису: 00:08 хв, 00:09 хв); на пропозицію поліцейського пройти огляд в закладі охорони здоров`я вказав, що «до закладу поїде, якщо це потрібно», після чого на прохання ОСОБА_1 поліцейський йому пояснив, що за наслідками його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а у разі проходження огляду в медичному закладі буде також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але за порушення пункту 2.9 а Правил дорожнього руху; також було роз`яснено санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, вказавши, що: «відмовляюсь від поїздки, краще поїду додому» (00:11 хв., 00:13 хв., 00:15 хв., 00:17 хв., 00:18 хв.).

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відсутність безумовного погодження ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, у якого не лише наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а який і саме визнавав вживання алкоголю напередодні керування транспортним засобом, а отже - відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

При цьому для вказаної відмови не має значення мотиви, на які посилається ОСОБА_1 як-то знаходження в машині в пізній час доби дружини та малолітньої дитини, яка була легко одягнена та що рідні потребували інгалювання через хворобу, для чого першочергово треба було їх відвезти додому, і що дружина з дитиною не можуть самі потрапити додому через те, що дитина легко одягнена (00:19:05), оскільки по справі не встановлено обставин знаходження правопорушника в стані крайньої необхідності, що могло би слугувати підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Не заслуговує на увагу та визнається судом надуманим довід апеляційної скарги про те, що працівниками поліції допущено порушення порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, що ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння до моменту початку складення протоколу про адміністративне правопорушення, в той час як подальшій відмові проїхати до медичного закладу передувала відсутність будь-якого роз`яснення, що стане наслідком відмови від проходження огляду і яка за це передбачена відповідальність, а також в цілому порядок проходження огляду та його мета як такі, що спростовуються відеозаписом події, з якого вбачається, що спочатку ОСОБА_1 вагався з прийняттям рішення щодо проходження огляду у медичному закладі, у зв`язку із чим поліцейським йому було надано час, однак, згодом, ОСОБА_1 , на його прохання отримавши від поліцейського чіткі роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також наслідків відмови від його проходження, а також роз`яснення щодо адміністративної відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та його санкцію, відмовився від проходження огляду у медичному закладі (час відеозапису: 00:12 хв., 00:15 хв., 00:17 хв.).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що всупереч пункту 8 Порядку № 1103, пункту 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395, протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності двох свідків апеляційний суд також відхиляє.

Так, пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 266 КУпАП в частині проведення поліцейськими огляду особи на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Отже, складення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось у відповідності до пункту 8 Порядку № 1103 та з дотримання вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосуванням поліцейським технічних засобів відеозапису, що виключає необхідність залучення свідків.

Відеозаписи зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як додатки, а тому є належними доказами у підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Посилання сторони захисту як на підставу для скасування постанови суду на те, що суд першої інстанції, витребувавши з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, взяв на себе функції сторони обвинувачення і таке ініціативне збирання доказів винуватості, на думку сторони захисту, становить порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання засади змагальності та неможливості суміщення процесуальних функцій правосуддя та обвинувачення, апеляційним судом також до уваги не приймаються з наступних підстав.

Як видно з матеріалів даної справи, що переглядається в апеляційному порядку, суд не вчиняв жодних процесуальних дій, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення.

В основу винесеної постанови суд поклав письмові матеріали, здобуті уповноваженим правоохоронним органом, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, а також зазначений у протоколі як доказ відеозапис з нагрудного відеореєстратора.

Долучені до справи письмові докази були зібрані й задокументовані органом Національної поліції без участі суду. Дії судді і застосована ним процедура жодним чином не вплинули і не могли вплинути на формування сукупності доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що витребування судом відеозаписів, які не були долучені до протоколу, також було зумовлено доводами сторони захисту щодо незасвідчення поліцейськими факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Матеріали справи не містять будь-яких заперечень сторони захисту з приводу вчинення судом відповідних дій.

З огляду на фіксування події правопорушення технічними засобами відеозапису підстави для внесення відомостей про дружину ОСОБА_1 як свідка до протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні, відповідного клопотання про залучення та допит свідка ОСОБА_1 під час складення протоколу не заявлялось.

В той же час судом першої інстанції з метою повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, було задоволено клопотання сторони захисту та допитано дружину ОСОБА_1 в якості свідка.

Доводи сторони захисту щодо невідповідності ознак алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ознакам, які визначені чинним законодавством, також відхиляються судом апеляційної інстанції з таких підстав.

Згідно п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка ходьба.

Отже, ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі, відповідають ознакам алкогольного сп`яніння, визначеним Інструкцією № 1452/735, що спростовує доводи сторони захисту в цій частині.

Невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, про що зазначає в апеляційній скарзі останній, не впливає на законність висновку суду першої інстанції про винуватість вказаної особи.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Крім того, як вбачається з відеозапису події, поліцейським роз`яснено, що право керування автомобілем може бути передано дружині ОСОБА_1 за наявності у неї відповідних документів на право керування (час відеозапису: 00:15), обов`язку поліцейського здійснити доставку правопорушника до місця призначення (місця проживання) у випадку встановлення стану алкогольного сп`яніння або у разі відмови від проходження відповідного огляду чинними нормами КУпАП не передбачено.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснено передбачених статтею 268 КУпАП прав, в тому числі право на захист, є надуманими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, зокрема, водію під час складення протоколу були роз`яснені передбачені статтею 268 КУпАП права, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, у графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи». Наведена графа, яка розташована нижче графи про роз`яснення особі прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, яка не передбачає підпису особи.

Доводи сторони захисту про те, що суть правопорушення зазначена в протоколі не відповідає пункту Правил дорожнього руху, який начебто порушено, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не зважаючи на те, що п. 2.9 «а» ПДР передбачає керування водієм транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, а не п. 2.9 «а», отже кваліфікація дій ОСОБА_1 є правильною та відповідає фактичним обставинам справи.

Як і не заслуговують на увагу посилання сторони захисту на порушення судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про виклик для допиту в суді патрульних поліцейських, оскільки наведене не може слугувати підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Щодо доводів скарги про те, що покладені в основу рішення відеозаписи патрульних з нагрудних камер № 471950 та 471602 процедуру добровільної сертифікації, а також повірку не проходили, що, на думку сторони захисту підтверджується відповіддю ДП «Одеський регіональний центр стандартизації метрології та сертифікації» № 674-26/30 від 14.06.2023 відхиляються апеляційним судом з огляду на те, що ДП «Одеський регіональний центр стандартизації метрології та сертифікації» не є монополістом у сфері метрології та сертифікації (в тому числі надання послуг з повірки, калібрування та ін.), такі послуги можуть надаватися будь-яким підприємством, яке отримує уповноваження на їх проведення в установленому законом порядку, про що й було зазначено у наведеному листі. Отже, відсутні підстави стверджувати, що відеореєстратори № 471602 та 471950 не проходили процедуру сертифікації. Крім того, з цього ж листа вбачається, що процедура сертифікації є добровільною.

Посилання в скарзі на те, що до справи не долучено відеозапис подій з нагрудного відеореєстратора № 471950, який би, на думку сторони захисту, підтвердив маніпуляції з боку патрульних під час оформлення матеріалів, спростовується матеріалами справи, які містять оптичний диск з відеозаписом подій саме з наведеного реєстратора (а.с. 34)

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Стоянова Миколи Михайловича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова