Справа № 943/2033/23 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 33/811/635/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Буженка Юрія Сергійовича на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника адвоката Буженка Ю.С.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 23 жовтня 2023 року о 19 год. 29 хв. на вулиці Героїв Майдану в селі Задвір`я Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Буженко Ю.С. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм КУпАП. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом як і докази зупинки транспортного засобу. Звертає увагу на те, що з відеозапису події вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу марки «MAZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коли ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому. Стверджує, що працівники поліції не роз`яснили права та обов`язки, крім цього, в матеріалах справи відсутнє направлення водія до закладу охорони здоров`я, а також відеозапис події неповний.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Буського районного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року, мотивуючи тим, що текст постанови отримано 05.04.2024; скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника адвоката Буженка Ю.С. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду та приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №338060 від 23.10.2023, де викладена фабула вчиненого правопорушення; письмовим направленням поліцейського ОСОБА_2 від 23.10.2023 до КНП Буська ЦРЛ для визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ; відеозаписом події та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №338060 від 23.10.2023, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить його підпис у такому.

При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Тобто особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 жовтня 2023 року, то такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, слід розцінити як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Крім цього, як вбачається із відеозапису події, ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції що автомобілем він не керував.

Не заслуговують на увагу і доводи адвоката Буженка Ю.С. про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 у медичний заклад на огляд алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки таке знаходиться в матеріалах даної справи на а.с. 2.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Покликання апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату Буженку Ю.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буського районного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Буженка Ю.С. залишити без задоволення, а постанову судді Буського районного суду Львівської області від 04 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.