Справа № 602/981/24
Провадження № 3/602/677/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2024 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, -

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 222498 від 12 вересня 2024 року вказано, що 11 вересня 2024 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: не дав їй кошти виручені за продаж ВРХ (корови), чим умисно позбавляє її коштів за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що кошти виручені за продаж корови у той самий день не надав дружині, тому, що це був вечір, а він вірить у прикмету, згідно якої ввечері гроші не можна нікому віддавати. На наступний день він дав дружині половину суми коштів виручених за продаж корови.

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та письмові докази, додані до них, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , дійшов вказаних нижче висновків.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюється у визначеному законом порядку на основі доказів у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дії ОСОБА_1 згідно з протоколом кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства економічного характеру, яке полягає у позбавленні права користування коштами, на які потерпіла має передбачене законом право.

Частина перша статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однією з форм домашнього насильства є економічне насильство, яке, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», включає в себе умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Під домашнім насильством економічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі цілеспрямовані та навмисні діяння, які спрямовані на встановлення контролю і домінування кривдника над жертвою насильства, позбавлення потерпілого матеріальних ресурсів для належного фізичного та психологічного добробуту, та які викликають у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричиняють емоційну невпевненість чи страх перед кривдником та нездатність захистити себе.

Під «позбавленням коштів» в контексті домашнього насильства економічного характеру розуміють, зокрема, неможливість розпоряджатися сімейним бюджетом та власними коштами, відбирання всіх зароблених грошей на постійній основі.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Між тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містять у собі беззаперечних та об`єктивних даних, які б дозволили зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме умисного вчинення будь-яких дій економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю його дружині ОСОБА_2 ..

У рішенні від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти росії» (заява № 36673/07) Європейський суд з прав людини серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)

Частиною третьою статті 62 Конституції України закріплено принцип, згідно з яким обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищезгаданий принцип також повною мірою застосовний до проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у цій справі докази, суд вважає, що в матеріалах справи відсутня достатня кількість належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства економічного характеру, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 173-2, 247, 251, 252, 284-285, 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В. А. Наумчук