Справа № 346/4186/24
Провадження № 3/346/2142/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 155-1 ч.1 КУпАП, яка надійшла від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ТОВ «Комплекс кузня», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Комплекс кузня», який розташований за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Матеївці, вул. Грушевського, 15, 11.07.2024р. о 18:29 год. порушила порядок проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій, невидача розрахункових документів встановленого зразка на повну суму покупки та проведення розрахункової операції через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, чим порушено п.1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В судові засідання, які були призначені на 14.08.2024р. та 24.09.2024р. ОСОБА_1 двічі не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою її місця проживання. Однак, поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис, отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавала.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останньої.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Дослідивши матеріали справи, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП, доведено повністю, оскільки вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.07.2024р. та актом (довідкою) фактичної перевірки №090852.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП, а саме порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності не притягувалася, працює.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 155-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 155-1, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 155-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімдесят п`ять гривень 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.