Справа № 164/461/24 Провадження №33/802/665/24 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Богдан Л.М.,

захисника ОСОБА_1 Лавренчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Лавренчука Олександра Володимировича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 10 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 10.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на рахунок держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.02.2024 року, біля 02 годин 23 хвилин, на автомобільній дорозі М-07 сполученням Київ-Ковель-Ягодин 382км+400м, керував автомобілем марки „MERCEDES-BENZ 311 CDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідність ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.33).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Лавренчук О.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у цій справі внаслідок допущення судом першої інстанції істотних вимог норм процесуального права та права на захист в цілому.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки про слухання справи 10.09.2024 року судом ні його, ні ОСОБА_1 повідомлено не було, що є істотним порушенням права на захист та є самостійною підставою для скасування відповідного рішення суду (а.с.38-39).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 Лавренчука О.В., який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 357328 від 26.02.2024 року (а.с.1);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 369896 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України (а.с.3);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Маневицька багатопрофільна лікарня» від 26.02.2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с.5);

-рапортом поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Давидюка О. (а.с.6);

-DVD-R диском з відеозаписом події відносно ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно довідки, складеної старшим інспектором ВОНС в м.Ковель УПП у Волинській області ДПП Таран О. від 26.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України, згідно відомостей ІТС «ІПНП» та БД «НАІС» не отримував посвідчення водія та не являється позбавленим права керування т/з (а.с.7).

В ході розгляду справи апеляційним судом був допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що перебуваючи на службі на посту в нічну зміну, було виявлено транспортний засіб, який рухався під час дії комендантської години. Було здійснено зупинку транспортного засобу для перевірки документів. Водій документів не надав, своїми діями ухилявся від встановлення даних про його особу. За допомогою бази даних було встановлено, що у водія відсутнє право на керування транспортними засобами. Під час складання матеріалів про порушення ч.2 ст.126 КпАП України та під час спілкування із водієм, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що вони також отримали відмову. Відповідно на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, про що свідчать наявні в матеріалах справи документальні підтвердження, зокрема рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.32). На адресу місцевого суду від них будь яких клопотань про перенесення розгляду справи не надходили. А тому, доводи захисника про порушення права на захист є необгрунтованими.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, а також наведені в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Лавренчука Олександра Володимировича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 10 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.