КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Сахно Р.І.,

за участю особи щодо якої винесена постанова - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду в адміністративній справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_1 , 17 жовтня 2023 року о 00 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 59, керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820 (прилад № ARHK-0527), результат - 1,46 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України, положення якого забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи своєчасність, всебічність, повноту та об`єктивність притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, просить змінити постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року та виключити з рішення суду першої інстанції посилання на позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, тому що він використовує автомобіль у робочих цілях і позбавлення права керування ставить його у скрутне становище, та не бажає залишитися без особистого автотранспорту в умовах воєнного стану, коли громадський транспорт може не працювати. В іншій частині постанову суду просить залишити без змін.

На обґрунтування апеляційних вимог апелянт зважає на те, що суддя місцевого суду порушив вимоги ст. 33 КУпАП, не застосував положення ч. 1 ст. 69 КК України, неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, та не було враховано особу порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин при обранні виду адміністративного стягнення.

Вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обміркувавши наведені доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, у тому числі і даними здобутими у результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, відповідно до яких на момент огляду в крові у ОСОБА_1 виявлено алкоголь в концентрації 1,46 ‰. Факт вживання алкоголю та керування після цього транспортним самим апелянтом не оспорюється. За результатами досліджених доказів суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить конкретних доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Щодо можливості пом`якшення призначеного апелянту покарання, шляхом скасування рішення про накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд звертає увагу на те, що стягнення передбачення санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним, а стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами передбачене як обов`язкове. При цьому діючий КУпАП не передбачає можливості накладення стягнення нижче нижчого розміру, ніж передбачено санкцією відповідної статті КУпАП, чи не призначення стягнення, яке є обов`язковим.

Наведене указує на безпідставність апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.І. Сахно