КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4845/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Степаненка Ярослава Васильовича, потерпілої особи ОСОБА_2 , переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Степаненка Ярослава Васильовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, не працюючого, який проживає за

адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. з направленням його до «Центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» Святошинського району м. Києва для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №580224 від 26 червня 2024 року, цього ж дня 26 червня 2024 року близько 14 год. 56 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , чим своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. з направленням його до «Центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» Святошинського району м. Києва для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеною вище постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Степаненко Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що при розгляді даної справи суд першої інстанції не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначає, що орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Зазначає, що у матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_4 від 26 червня 2024 року, в яких зазначено, що вона стала свідком ситуації, коли ОСОБА_1 переслідував ОСОБА_2 та біг за нею до її помешкання, де пошкодив дверну ручку.

Однак, конкретна дата події не вказана, що викликає сумніви щодо точності викладених обставин.

Також звертає увагу на те, що при вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, необхідно виходити з того, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у вигляді завдання чи реальної можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілій ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім того, наявні в матеріалах справи пояснення свідчать про те, що конфлікт між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 мав характер побутової сварки. Водночас факту домашнього насильства, як це передбачено ст. 173-2 КУпАП не було.

Слова свідків та обставини, викладені в матеріалах справи, не вказують на те, що в діях ОСОБА_1 було спричинено або створену реальну загрозу шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої, що є ключовим елементом для кваліфікації його дій як домашнього насильства.

Зазначає, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник не на основі домашнього насильства, а через питання щодо участі батька у вихованні дитини, що стало причиною саме побутової сварки, що по суті виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року, посилаючись на те, що при розгляді справи він присутній не був, про факт розгляду справи та винесення постанови скаржник не знав.

Отримання постанови відбулося лише 15 вересня 2024 року, що підтверджується розпискою скаржника, складеною на ім`я начальника Святошинського УП ГУНП у м. Києві.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити Степаненку Я.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Степаненко Я.В. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Потерпіла особа - ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , психологічного характеру, ображав словесно, принижував, погрожував фізичною розправою, пошкодив дверну ручку на вхідних дверях.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство в сім'ї фізичного та психологічного характеру.

Зазначає, що наразі між ними триває процес розлучення, але ОСОБА_1 , не залишає її в спокої, постійно її переслідує, прилюдно ображає, принижує.

Також приходить до помешкання, вибиває двері, пошкодив вхідну ручку на дверях, погрожував фізичною розправою.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_1 протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство в сім'ї, неодноразово бив та ображав дружину.

Повідомила, що вона стала свідком як ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 словесно біля під`їзду будинку, потім переслідував її та побіг за нею до її помешкання, однак ОСОБА_2 його не впустила до квартири, на що він пошкодив дверну ручку на вхідних дверях.

Також повідомила, що ОСОБА_1 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою і таке відбувається не вперше.

Окрім пояснень потерпілої особи та свідка, вина ОСОБА_1 у вчиненні щодо ОСОБА_2 домашнього насильства підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №580224 від 26 червня 2024 року, рапортом від 26 червня 2024 року, довідкою від 26 червня 2024 року про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 КУпАП, протокол ВАБ 924948 від 30.11.2023.

Отже, в діях ОСОБА_1 вбачається об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги Степаненка Я.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 з приводу відсутності в діях останнього, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.

Будь-яких переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП апелянтом не наведено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Клопотання Степаненка Ярослава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Степаненку Ярославу Васильовичу , який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу Степаненка Ярослава Васильовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько