Справа № 703/1000/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю захисника Сови В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02 березня 2024 року близько 17 години 05 хвилин по вул. Мічуріна, 37, в м. Сміла керував автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний № НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання з`явився захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Сова В.А., який просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що під час проведення огляду на стан сп`яніння свідки не залучались, однак здійснювався відеозапис. Разом з тим, долучений до протоколу відеозапис не є безперервним, а тому він не може бути допустимим доказом на доведення вини ОСОБА_1 . Просив врахувати, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Проте ОСОБА_1 направили для проходження огляду до Черкаського наркологічного диспансеру, який не є найближчим закладом охорони здоров`я. Крім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, не може бути належним підтвердженням направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, оскільки воно складене о 17 годині 00 хвилин 02.03.2024, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій керував транспортним засобом о 17 годині 05 хвилин 02.03.2024, тобто, ще до того, як він був зупинений. Оскільки працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , будь яких правопорушень він не вчиняв, а тому пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною та необґрунтованою. Про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення свідчить і те, що він не був відсторонений від керування автомобілем.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як встановлено ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВД, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, з огляду на вищевказане, законними вимогами працівника поліції про необхідність проходження медичного огляду до особи, що керує автомобілем, є підтверджені доказами ознаки наявності алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання своє провини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313034 від 02.03.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та з якого вбачається, що ОСОБА_1 02 березня 2024 року близько 17 години 05 хвилин по вул. Мічуріна, 37, в м. Сміла керував автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний № НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП ;

- рапортом інспектора СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Березняк Т.О. від 02.03.2024, відповідно до якого 02.03.2024 о 17:10 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.03.2024 о 17:09 за адресою: м. Сміла, вул. Мічуріна, 37, зупинено ВАЗ 21063 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого в зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`ягніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак він відмовивс, що засвідчив власним підписом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя, було направлено для проходження відповідного огляду до Черкаського наркологічного диспансеру;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, запис якого здійснено на компакт-диску, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, які працівником поліції були йому повідомлені, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, було поставлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі ЧОНД м. Черкаси, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алькогольонго сп`яніння відмовився. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. На запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_1 відповів, що дійсно за три години до того, як сісти за кермо, вживав алкоголь, а саме випив бутилу напою «Рево». Свою відмову від проходження огляду обгрунтував тим, що в цьому немає необхідності, оскільки дійсно вживав алкогольний напій;

- відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля, запис якого здійснено на компакт-диску, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний № НОМЕР_1 .

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Під час судового розгляду захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Сова В.А. як на підставу для закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зазначив, зокрема про те, що відеозапис фіксації правопорушення не є безперервним, що є порушенням п.3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яким передбачено, що після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно.

Відповідно до п.3.5 вказаної Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Проте, цим пунктом та розділом в цілому не визначено, що надання відеозапису як доказу до суду має бути теж безперервним, відеозапис має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце 02.03.2024 після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , хід спілкування співробітників поліції із водієм, на ньому чітко зафіксовано неодноразову пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відмову його відмову від проходження такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП, при цьому зазначені події зафіксовані на відеозаписі без розриву у часі.

Відповідно до даного відеозапису ОСОБА_1 не лише відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки ще й підтвердив факт вживання алкоголю, у зв`язку з чим і не вбачав необхідності у такому огляді. Тому, наявний відеозапис в матеріалах провадження свідчить про його достатність та змістовність.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано зазначені обставини є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення ПДР.

Тобто, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, не може бути належним підтвердженням направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, оскільки воно складене о 17 годині 00 хвилин 02.03.2024, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій керував транспортним засобом о 17 годині 05 хвилин 02.03.2024, то вони, на думку суду, не впливають на наявність складу у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням фіксування такої відмови на нагрудну бодікамеру поліцейського.

У ході судового розгляду захисник Сова В.А. наполягав, що направлення поліцейським ОСОБА_1 на огляд на стан наркотичного сп`яніння до Черкаського обласного наркологічного диспансеру, який не є найближчим закладом охорони здоров`я, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від місця зупинки ОСОБА_1 , яким є вул. Мічуріна в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, свідчить про порушення п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду обставин, працівником поліції постановлено ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, яким обрано ЧОНД, що не є найближчим закладом охорони здоров`я, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від місця зупинки транспортного засобу , яким є вул. Мічуріна в м. Сміла Черкаського району Черкаської області.

Водночас, відповідно до відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, запис якого здійснено на компакт-диску, ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не пов`язував таку відмову з незгодою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в обраному працівником поліції медичному закладу та не виявляв бажання пройти такий огляд у будь-якому іншому медичному закладі, при цьому після роз`яснення працівником поліції про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, в якому буде зазначено, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, тобто без конкретизації медичного закладу, а в подальшому і з конкретизацією цього закладу ОСОБА_1 жодних заперечень щодо саме такого викладу працівником поліції складу адміністративного правопорушення не мав. Свою незгоду з проходження огляду він пов`язував лише з тим, що дійсно, перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу, вживав

Щодо посилання захисника на те, що у працівників поліції були відсутні правові підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до пункту 4 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою КМУ №1456 від 29.12.2021, перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян надано уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби, Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1456, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання, перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1456, з метою здійснення огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів уповноважена особа може проводити поверхневу перевірку. Поверхнева перевірка проводиться шляхом візуального огляду особи, проведення по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуального огляду речей, багажу, вантажів, транспортного засобу (салону, багажника). Уповноважена особа для проведення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб, оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Поверхнева перевірка проводиться уповноваженою особою відповідної статі. У невідкладних випадках поверхневу перевірку може проводити будь-яка уповноважена особа лише з використанням спеціального приладу або засобу. Уповноважена особа має право проводити поверхневу перевірку речей, транспортних засобів, багажу, вантажу: якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі перебуває правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі перебувають речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; якщо існує достатньо підстав вважати, що речі, багаж, вантажі, транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення або вони перебувають в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку. Уповноважена особа під час проведення поверхневої перевірки транспортного засобу має право вимагати відкриття кришки багажника, двері салону. Під час поверхневої перевірки речей або транспортного засобу особа повинна самостійно показати уповноваженій особі вміст особистих речей чи транспортного засобу.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Таким чином, поліцейські, на виконання своїх законних повноважень щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави мають право на застосування превентивних заходів, таких як перевірка документів; зупинення транспортного засобу; поверхнева перевірка транспортного засобу. Такі заходи є необхідними особливо в умовах воєнного стану для захисту прав і свобод громадян, дотримання громадського порядку, недопущення правопорушень.

З наданих суду відеозаписів чітко вбачається, що поліцейський на питання ОСОБА_1 про причину зупинки автомобіля пояснив, що причиною зупинки є відсутність задніх «бризговиків» на автомобілі. Поліцейським разом із ОСОБА_1 було оглянуто автомобіль та безпосередньо під час огляду вказано на причину зупинки.

Таким чином, суд вважає, що дії поліцейських були необхідними, ефективними, пропорційними для забезпечення охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічної безпеці і порядку в умовах воєнного стану. При цьому, дії поліцейським вчинялись в коректній, поважній формі та ніякої загрози правам ОСОБА_1 не несли.

Інші доводи захисника не спростовують викладеного та спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

Таким чином, суд уважає, що доказами, дослідженими у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування у передбаченому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з довідкою відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській ОСОБА_1 25.05.2024 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Оскільки санкція статті є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд уважає за необхідне накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 23.05.2024.

Суддя І.Я. Биченко