Номер провадження: 33/813/2801/24
Номер справи місцевого суду: 496/2096/24
Головуючий у 1-й інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Апексімова Ігора Сергійовича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Апексімова Ігора Сергійовича

на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2024 року

встановив:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Cудом першої інстанції встановлено, що 17 лютого 2024 року о 12 год 45 хв.

ОСОБА_1 на 450 км траси М-05 с. Алтестово Одеської області керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Апексімов І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2024 року, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними, що перешкоджає об`єктивному встановленню фактичних обставин справи. Відеофайл, що долучений до справи, містить записи двох різних відеореєстраторів, що свідчить про явні ознаки технічного втручання та монтажу, а тому не є належним доказом. З цих підстав, захисник звертався до місцевого суду з клопотанням про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте суд необґрунтовано відмовив у задоволенні цього клопотання, не врахувавши підстави, якими обґрунтовувалося зазначене клопотання. Також захисник не погоджується з оцінкою, яка надана судом відеозапису, оскільки з нього убачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак у присутності двох свідків, після чого поліцейська повідомила, що з метою огляду необхідно проїхати до медичного закладу, оскільки такий огляд проводиться лише у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, однак повідомив, що на місце події він викличе інщих поліцейських для догляду за дитиною, яка перебувала у транспортному засобі, на що поліцейська відповіла, що їй всеодно куди поїде дитина, однак водій має пройти огляд у медичному закладі м. Одеси, після чого ОСОБА_1 сказав, що не може залишити дитину у транспортному засобі на трасі та вказав, що не відмовляється від проходження огляду. У подальшому ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик адвоката для участі у справі про адміністративне правопорушення та в котрий раз наголосив, що не відмовляється від проходження медичного огляду, на що поліцейська відповіла, що адвокат може їхати куди хоче, та у разі, якщо водій не сідає до службового автомобіля поліцейських, то це буде розцінено, як відмова від проходження огляду. На думку захисника, поліцейська

ОСОБА_3 , шляхом примусу та маніпуляцій фактично спонукала ОСОБА_1 сказати, що він відмовляється від проходження огляду. Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, захисник посилається на порушення правоохоронцями порядку направлення водія на огляд, оскільки ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`янінь на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. На думку захисника, положення Інструкції мають нижчу юридичну силу, а ніж вимоги КУпАП, якими передбачено, що зазначений вище огляд може також проводитися і на місці зупинки. Крім того, захисник звертає увагу, що хоча поліцейськими і було повідомлено ОСОБА_1 про наявність такої ознаки наркотичного сп`яніння, як тремтіння пальців рук, проте фактично така ознака була відсутня. Поліцейською не проведено перевірку зіниць очей ОСОБА_1 на світло, наявність слідів від ін`єкцій на руках чи тілі, тому підстави для направлення водія на огляд були відсутні. ОСОБА_1 відповідав на питання правоохоронців чітко, виразно, поведінка його була адекватною та відповідала обстановці, що свідчить про відсутність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджуєтеся результатами лабораторного дослідження, проведеного у ТОВ «Смартлаб» від 17 лютого 2024 року.

Також в апеляційній скарзі захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні захисник Апексімов І.С. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Апексімова І.С., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, 18 жовтня 2024 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 19 жовтня 2024 року і закінчився 28 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисник Апексімов І.С. засобами електронного зв`язку подав 28 жовтня 2024 року, тобто у межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявлено захисником помилково.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у часі та місці, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, а також, що складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Переглядаючи апеляційну скаргу в межах доводів та вимог, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу I Інструкції)

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу I Інструкції).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 Розділу II Інструкції).

Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД

№ 734159 від 17 лютого 2024 року, направленні на огляд, відеозаписах, долучених правоохоронцями до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734159 від 17 лютого 2024 року, поліцейськими зафіксовано, що: «17 лютого 2024 року о 12:45 год в Одеській області, с. Алтетсове, траса М-05, 450 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata» НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (вираженні тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

Від підписання зазначеного вище протоколу, отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейською зроблено відповідні відмітки у протоколі.

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що поліцейськими було зупинено транспортний засіб під керування ОСОБА_1 через порушенням останнім вимог п.12.9 б ПДР, а саме через не дотримання водієм обмежень щодо швидкості руху. В салоні автомобіля поруч з водієм, на передньому пасажирському сидінні також знаходилася доросла жінка. Під час спілкування з водієм, поліцейськими у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, що водієм не заперечувалося, при цьому пояснив, що він емоційною людиною (12:36:02 час вказаний на відеозаписі). У зв`язку з чим поліцейською було висловлено на адресу водія вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій погодився, однак за умови присутності двох свідків. Поліцейською роз`яснено водієві, що огляд саме на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів, що він погоджується пройти огляд, проте викликає на місці інших поліцейських, оскільки в салоні його транспортного засобу знаходиться дитина, яку він не може залишити на місці зупинки. Поліцейська звертала увагу водія, що у салоні автомобіля також знаходиться доросла особа (жінка), тому зазначена водієм обставина не є перешкодою для проходження ним огляду, на що ОСОБА_1 відповів що він погоджується пройти огляд, однак тільки у тому разі, якщо дитина поїде додому. Поліцейська відповідала, що не має значення куди поїде дитина, однак водій має пройти огляд на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 дізнавшись адресу закладу охорони здоров`я (м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9), підтвердив, що знає де це знаходиться, оскільки ця установа знаходиться поруч з його будинком, однак відмовився їхати, посилаючись на те, що не залишить дитину на місці зупинки автомобіля. Поліцейською попереджено водія, що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 попросив надати йому час тривалістю 5 хвилин, і таке його клопотання було задоволено. У цей час, ОСОБА_1 звернувся на лінію 102 з метою виклику на місце події інших правоохоронців (слідчо-оперативну групу), через що наполягав на тому, щоб дочекатися їх приїзду. Таку вимогу ОСОБА_1 , поліцейська відхилила, аргументуючи тим, що у даному випадку події не стосується кримінального правопорушення, та повторно (неодноразово) звернулася до водія з вимогою пройти огляд у порядку, встановленому законом. Також поліцейська повідомила водія, що подальша така його поведінка буде розцінена, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після чого, ОСОБА_1 повідомив, що має бажання викликати адвоката, на що поліцейська зазначила, що захисник може приїхати до закладу охорони здоров`я, однак проти цього водій заперечував, посилаючись на те, що не залишить дитину в салоні автомобіля. Поліцейська запропонувала водієві, щоб дитина почекала його в салоні автомобілю, з огляду на те, що в транспортному засобі знаходиться інша доросла особа, однак ОСОБА_1 повідомив, що поїде на огляд тільки тоді, коли на місце події приїдуть інші поліцейські. Вкотре поліцейська повідомила, що така поведінка водія буде розцінена нею, як відмова від проходження огляду, та запропонувала водієві, щоб інші правоохоронці приїхали до медичного закладу, проти чого водій також заперечував. У зв`язку з чим, поліцейською повідомлено водія про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (12:45:12 час вказаний на відеозаписі), після чого роз`яснила йому права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На прохання ОСОБА_1 , останньому надано бланк з метою надання пояснень та роз`яснено порядок його заповнення. Зі сплином певного проміжку часу, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звернувся до поліцейської з питання щодо можливості проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (12:49:10 час вказаний на відеозаписі), на що вона відповіла, що це не можливо, оскільки вже складається протокол про адміністративне правопорушення.

Установивши та зафіксувавши, що після зупинки транспортного засобу, водій транспортного засобу з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження огляду у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно посилань захисника про неналежність відеозапису, що міститься в матеріалах справи як доказу у справі, апеляційний суд зауважує про таке.

Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.

Національний припис закону ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь - які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.

Посилання захисника про те, що відеозапис не є безперервним, апеляційний суд оцінює критично, оскільки КУпАП не містить застережень щодо мінімального чи то максимального обсягу відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. У той час, як долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності, та містить фіксацію подій, що підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, засоби відеозапису правоохоронцями використовувалися безперервно, починаючи з часу зупинки автомобіля, встановлення особи водія, виявлення у останнього ознак наркотичного сп`яніння, висловлення на його адресу вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та закінчуючи моментом складення адміністративних матеріалів справи, що спростовує твердження захисника про недопустимість відеозапису, як джерела доказу.

Твердження захисника про те, що саме унаслідок примусу та маніпуляцій зі сторони поліцейської, ОСОБА_1 був вимушений повідомити, що відмовляється від проходження огляду, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі доводи апеляційної скарги цілком спростовується відеозаписом, долученим до справи.

Мотиви, якими керувався водій, відмовляючись від виконання обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР не мають правового значення, що вірно зазначено суддею в оскаржуваному рішенні, оскільки у даному конкретному випадку обставини, за яких відбувалися зазначені вище події, не створювали для водія перешкод щодо виконання ним вимоги поліцейської пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд зауважує, що в салоні транспортного засобу, окрім водія, також знаходилася і жінка, яка мала змогу залишитися з дитиною, на час проходження

ОСОБА_1 медичного огляду. Також водієві було запропоновано, що з метою реалізації права користуватися послугами захисника, останній може прибути до місця розташування закладу охорони здоров`я, а також інші правоохоронці, на присутності яких наполягав водій.

Поведінка водія була обґрунтовано розцінена поліцейською саме як відмова від проходження огляду, оскільки дії водія та його поведінка не свідчили про дійсне, а не уявне, бажання виконати обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР, та навпаки вказували про створення водієм передумов штучного характеру, які б слугували підставами для того, щоб не проходити медичного огляд.

Твердження захисника щодо порушення поліцейською порядку направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння, з підстав викладених в апеляційній скарзі, ґрунтується на суб`єктивному тлумаченні норм права.

Так, за ч.2 ст. 266 КУпАП огляд у тому числі на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Водночас, ч.6 ст. 266 КУпАП визначено, що проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже нормами КУпАП не визначено конкретного порядку проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння, та вказані положення закону містять бланкетний характер, що прямо передбачено у конструкції цієї норми закону, тому їх застосування має відбуватися з урахуванням профільного підзаконного нормативно-правового акту, яким є Інструкція.

Як було зазначено вище, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 Розділу II Інструкції).

Тому, у разі встановлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, законною (легітимною) є вимога лише щодо проходження ним огляду виключно (лише) у закладі охорони здоров`я, тоді як проведення такого огляду на місці зупинки поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, законодавство не передбачає.

Системний аналіз наведених вище положень законодавства, дає підстави дійти висновку, що у разі встановлення у особи ознак наркотичного сп`яніння, єдиною можливою і правильною є вимога щодо проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння тільки у закладі охорони здоров`я, тому у цій справі, такі вимоги законодавства були дотримані поліцейською.

Щодо аргументів захисника про відсутність у водія ознак наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що поліцейськими на місці зупинки у ОСОБА_1 було виявлено одну з ознак наркотичного сп`яніння, тремтіння пальців рук, проти існування якої водій не заперечував, посилаючись на те, що він є емоційною людиною.

Наведена вище обставина є самостійною та достатньою підставою для висловлення на адресу водія вимоги щодо проходження відповідного огляду, оскільки законодавством не передбачено, що підставою для проведення огляду має слугувати саме сукупність певних ознак, а не одна з них.

За таких обставин, не вимагалося вчинення поліцейською дій щодо перевірки зіниць очей ОСОБА_1 на світло, наявності слідів від ін`єкцій на руках чи тілі, як про те стверджує захисник.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо відсутності правових підстав для врахування при розгляді справи, наданих стороною захисту результатів лабораторних досліджень, проведених 17лютого 2024 року ТОВ "Смартлаб", оскільки ця установа не є спеціалізованим закладом охорони здоров`я, який затверджено відповідним актом суб`єкта владних повноважень та надано право проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.3 ст. 266 КУпАП проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах, окрім тих, перелік яких затверджено управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій забороняється.

Аргументи захисника про те, що суддею необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, апеляційний суд відхиляє, оскільки суддя першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, навів вичерпні мотиви прийнятного ним рішення.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Апексімова Ігора Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко