П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шаранича Сергія Сергійовича, що діє від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2023 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до постанови, - 04.09.2023 року о 20 год. 48 хв. в м. Ужгороді, пр Свободи, 65, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen LT35, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 1838 від 04.09.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Шаранич С. С. (діє від імені ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції спрощено підійшов до розгляду справи, не встановив та не проаналізував усі обставини. Справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, право на справедливий суд не дотримано. Про конкретну підставу зупинки транспортного засобу водія не проінформовано.

У судове засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його захисник Шаранич С. С. не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Справа призначалася до розгляду щонайменше чотири рази, адвокат Шаранич С. С. подавав заяви про відкладення, кожного разу з інших причин.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав,честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Отже, враховуючи чергову неявку до суду, з метою недопущення затягування часу вирішення справи та можливості уникнення адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта та його захисника, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу, - 04.09.2023 року о 20 год. 48 хв. в м. Ужгороді, пр Свободи, 65, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen LT35, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 1838 від 04.09.2023 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у справі доказах, а саме досліджено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 410552 від 04.09.2023 року;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. за керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби;

- висновок щодо результату медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- розписку про залишення автомобіля Volkswagen LT35, р/н НОМЕР_1 , на зберіганні за адресою: м. Ужгороді, пр.. Свободи, 65;

- відеозапис події на боді-камеру поліцейського.

Вищенаведені докази є належними й допустимими, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису події правопорушення слідує, що ОСОБА_1 їхав у темну пору доби без увімкненого світла фар, за що і був зупинений працівниками поліції. На момент зупинки намагався пересісти на місце пасажира. Визнає, що вживав алкоголь та погодився пройти огляд в лікарні. З відеозапису також зрозуміло, що права у цього водія уже вилучалися. Результат огляду - 2, 40 % проміле.

Наявний відеозапис події правопорушення дає повне уявлення про подію, підстав сумніватися у його достовірності не має.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що не керував автомобілем. Однак, такі його пояснення спростовуються відеозаписом події правопорушення, де він намагався пересісти на місце пасажира.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Огляд на стан сп`яніння проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, процедура огляду, а також його результати зафіксовані на боді-камеру поліцейського.

Доводи апелянта про те, що справа була розглянута за його відсутності, а тому порушено його права, не заслуговують на увагу, оскільки як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, апелянт жодного разу до суду не з`явився, бажання пояснити свої дії не виявив. Його захисник подавав заяви про відкладення, кожного разу з інших причин, метою яких є затягнути час вирішення справи та уникнути адміністративної відповідальності.

Дії працівників поліції щодо можливої незаконної зупинки апелянт не оскаржував, так само як і не оскаржував постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. за керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Доказів цього в матеріалах справи не має.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина є повністю доведена, сумнівів з цього приводу немає. Факт керування автомобілем у стані сп`яніння (2, 40 % проміле) підтверджуються зібраними у справі доказами, у тому числі відеозаписом події правопорушення.

За цих обставин постанова судді місцевого суду є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Шаранича Сергія Сергійовича, що діє від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 14 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.