Справа №: 148/2410/24
Провадження № 3/148/1147/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ст.160 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 774700 від 03.10.2024, встановлено, що 03.10.2024 року ОСОБА_1 близько 08:00 години в м. Тульчині по вул. М. Леонтовича, на ринку «Колгоспний» здійснював торгівлю з рук промисловими товарами (парфумерією) різного виробництва, тобто вчинила правопорушення передбачене ст. 160 ч.2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала частково, та пояснила, що їй міська рада не заборонила здійснювати торгівлю, оскільки їй повідомили, що на час військового стану обмеження зняті. Однак у неї із сусідом виникла суперечка, під час якої хтось викликав поліцію та на неї і ОСОБА_2 склали протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, умисел.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 160 КУпАП, правопорушенням є торгівля з рук у невстановлених місцях промисловими товарами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Із аналізу ч.2 статті 160 КУпАП вбачається, що об`єктом правопорушення є промислові товари. Згідно визначення промислових товарів встановлено, що промислові товари - це матеріали, що використовуються у виробництві інших товарів. Тоді як споживчі товари це готова продукція, яка продається споживачам. Промислові товари купуються і використовуються для промислового та ділового використання (вони складаються з сировини, матеріалів, обладнання, деталей та будь-якого іншого товару чи компоненту, що підлягає переробці або бере в ній участь) на відміну від споживчих товарів, які відразу готові до споживання або користування ними.

Частиною 2 статті 251 передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Санкцією ч.2 ст. 160 КУпАП передбачається, зокрема, конфіскація предметів торгівлі. Однак працівниками поліції у порушення ч.2 ст. 160, ч.1 та 2 ст. 265 КУпАП, речі не вилучені.

Відповідно до ч.1 ст. 265 КУпАП убачається, що речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за торгівлю з рук у невстановлених місцях промисловими товарами, однак доказів, того що товари, які реалізовувала ОСОБА_1 є промисловими товарами, а не споживчими, матеріали справи не містять, водночас товари, які є безпосереднім об`єктом правопорушення не були вилучені.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Викладене свідчить про те, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1 та ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, не вбачаю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 160 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено правильність визначення кваліфікації саме за ч.2 ст. 160 КУпАП, а саме відсутні докази того, що товари якими здійснювала торгівлю особа, яка притягається до адміністративної відповідальності законодавчо віднесені або прирівняні до промислових товарів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 38, 160 ч.2, 221, 245, 247 п.1, 251-252, 256, 268, 283, 287 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 148/2410/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 160 КпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук