ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2329/24 Справа № 171/1677/24 Суддя у 1-й інстанції - Березюк М. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; старший солдат, оператор ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 22.06.2024 о 21:21 год, по вул. Центральній в м. Апостолове Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Форд Фокус днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Не погодившись з постановою суду у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через допущення норм матеріального і процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вважає, що постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказує, що матеріали справи не відповідають фактичними обставинам та подіям вчиненого, матеріали справи оформлені з грубим порушенням норм діючого законодавства. Вказує, що захисником встановлено під час перегляду відеозапису, що жодних фактів встановлення ознак сп`яніння, їх оголошення, оголошення причини зупинки транспортного засобу на відеозаписі немає. Вважає, що працівниками поліції порушені правила зупинки транспортного засобу. Вказує, що диску з відео записом був лише факт зупинки транспортного засобу, та відсутня відмова водія від вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі. Вважає, що суд самостійно збирати докази не має права, обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Зазначає, що усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган оцінює докази на основі всебічного дослідження обставин справи. Суд не має права самостійно збирати докази; це обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Винуватість особи визначається на основі оцінки доказів, включаючи протокол, свідчення і речові докази. ЄСПЛ підкреслює, що суд має оцінювати докази «поза розумним сумнівом». Кожен має право на справедливий розгляд справи. Деякі адміністративні правопорушення можуть мати кримінальний характер. Вважає, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі, справі про адміністративне правопорушення.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи, до початку судового розгляду не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 298210 від 22.06..2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненогого правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень в силу ст. 63 Конституції України.

Рапортом працівника поліції в якому викладені обставини, ідентичні тим, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. Рапорт містить інформацію про причину зупинки транспортного засобу, виявлення у водія явних ознак алкогольного сп`яніння, його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі. Рапорт містить інформацію про відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Постановою серії БАВ № 343782 від 22.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, вчинення яких стало підставо для зупинки транспортного засобу, що додатково підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вищевказану дату, час та місці.

Направленням на огляд до медичного закладу та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціалізованих технічних засобів, в яких зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 , а також його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Довідкою працівника поліції підтверджується факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом;

Розпискою про передачу транспортного засобу тверезому водію, згідно якої ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

Відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився лише на вимогу працівників поліції подану звуковим сигналом. Водію ОСОБА_1 озвучено причини зупинки транспортного засобу не освітлення номерного знаку транспортного засобу в темну пору доби. При спілкуванні з водієм, працівниками поліції у ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, що озвучені йому, наявність яких водієм не заперечувалася та є очевидною на відеозаписі (відео….s7eyu). Водію роз`яснено його процесуальні права, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився (22:06 відеозапис …es3so). При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у виді складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак останній своєї позиції не змінив, вказав про визнання вини. На відеозаписі зафіксовано факт озвучення ОСОБА_1 змісту протоколу та постанови, які ОСОБА_1 не заперечувалися, автомобіль передано тверезому водію.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про незаконну зупинку автомобілю, є безпідставними.

Апеляційний суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указами Президента України продовжено дію воєнного стану.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Доводи апеляційної скарги, що жодних фактів встановлення ознак сп`яніння, їх оголошення на відеозаписі немає, є безпідставними.

Оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис, який мається у матеріалах справи є недопустимим доказом, оскільки працівниками поліції було направлено матеріали до суду у відношенні ОСОБА_1 лише з диском з відео записом факту зупинки транспортного засобу, та відсутня відмова водія від вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, а суд з власної ініціативи витребував його, що порушує принцип рівності сторін та право на захист, є безпідставними. Оскільки завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, поряд з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що правопорушення зафіксовано на камеру, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи було здійснено запит на отримання даного відеозапису. Отже, підстави для визнання даного електронного доказу недопустимим, відсутні.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя