Єдиний унікальний номер 205/9926/24
Номер провадження 3/205/3192/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 вересня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Дорошенко Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 121012 від 03.07.2024 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З вказаного протоколу встановлено, що 03.07.2024 року о 12:40 год. у м.Дніпро, вул.Берінга, 51, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на перешкоду у вигляді паркану біля буд.51 по вул.Берінга, зі слів свідків події. У водія вказаного транспортного засобу виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця його проживання, проте в судове засідання не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи та будь-яких доказів, що спростовують зміст протоколу та доводять його невинуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення суду не надав.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України, заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Виходячи з вказаного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ленінським районним судом міста Дніпропетровська, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер 472663, 470156, але до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився. Отже, суд забезпечив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість реалізації наданого їй законом процесуального права бути поінформованою про дату, час та місце судового розгляду, бути присутньою та заслуханою у судовому засіданні, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, висловлювати свої доводи щодо обставин справи. Враховуючи, що статтею 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, суд вбачає підстави для висновку про необхідність розгляду справи за відсутності цієї особи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На підставі п. 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №121012 від 03.07.2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в якому зазначено наявні ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода; рапорт працівника поліції, який містить зазначення про виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода), відеозапис з нагрудних реєстраторів 472663, 470156, на яких видно хитку ходу ОСОБА_1 та чути сповільненість мови, відеозапис з камери відеоогляду, яка розташована на будинку за адресою: м.Дніпро, вул.Василя Регея, 2, враховуючи відсутність будь-яких заперечень ОСОБА_1 по факту складання відносно нього протоколу, суддя встановив, що ОСОБА_1 дійсно своїми діями припустився порушення вимог п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 червоним автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 , у дату 03.07.2024 року у час близько 12-40 годині підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_2 , яка на 07:55 хв., на 14:20 хв. та на 35:20 хв. запису камери нагрудного відеореєстратора поліцейського вказала, що ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом червоної ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 , в`їхав у її забор, а також підтвердила вказане у своїх поясненнях;

- показаннями свідка ОСОБА_3 вказала, що 03.07.2024 близько 12 год 40 хв. чоловік ОСОБА_4 , одягнений в одні шорти, керуючи автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, який заїхав на клумбу біля будинку та зламав паркан, перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- доданими відділом адміністративної практики Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області до матеріалів справи відеозаписами з камер зовнішнього спостереження з будинку №2 по вул. В.Регея у м.Дніпро, на яких видно, що ОСОБА_1 , маючи хитку ходу, будучи одягнутий лише в шорти, сідає за кермо автомобіля червоного кольору, марки ВАЗ 21074, рухається з місця, допускає зіткнення з іншим автомобілем червоного кольору, що стоїть попереду, здає назад, тривало затримується в цьому положенні, а потім виїжджає вперед по вулиці.

Також на 10:14 хв запису камери нагрудного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_1 вказує, що червоний ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1 є його автомобілем.

На 09:30 хв запису камери нагрудного відеореєстратора поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення порушення в діях водія ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім того, суд зауважує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху та не є таким, що саме по собі може вказувати на неможливість притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин у сукупності, способу вчинення правопорушення, приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підстави до накладення стягнення.

Оцінка суспільством небезпеки діянь, передбачених диспозицією ст. 130 КУпАП, відображена у санкції зазначеної норми, якою визначений безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом за кожною з частин цієї статті.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність та з урахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 221, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Банківські реквізити для сплати штрафу: одержувач ГУК у Дн-кій обл./Дн-ка обл./ 21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП): рахунок отримувача: UA0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *;101;_________(реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Штраф стягнутий з ___________ (ПІБ правопорушника) на користь держави, за рішенням №205/9926/24.

Банківські реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №205/9926/24.

Згідно зі ст. 307 КУпАП - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г.В.Дорошенко