П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., без участі особи, відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, які надійшли із Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст.122-4 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127032 від 11.09.2024 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно з даними протоколу 11.09.2024 року о 08 годині 08 хв. в м.Ужгород, по вул. Фединця 2, водій ОСОБА_1 , автомобіля AUDI А4 д.н.з НОМЕР_1 , під час перестроювання не дотрималась безпечної швидкості руху та безпечної дистанції у результаті чого допустила зіткнення з т/з PEOUGEOT д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження, після чого місце пригоди залишила а саме місце ДТП, чим порушила вимоги п.п.2.10а ПДР України. Дії водія кваліфіковано заст.122-4 КУпАП.

На доведення вини ОСОБА_1 до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127032 від 11.09.2024, додано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127026 від 11.09.2024за ст. 124 КУпАП та схему ДТП від 11.09.2024 року, пояснення ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, причин неявки суду не повідомив.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами ст.280КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогамист.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюютьПравила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306. Пунктом 2.10. «а)» ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП- залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Пояснення особи не спростовують висновків суду.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 , слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно вимог ст. 40-1КУпАПта п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»з гр. ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись, ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, на підставіст. 122-4 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.122-4 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті7 та частиною першоюстатті287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І.Бедьо