ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 Справа №607/18567/24 Провадження №3/607/7889/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2024 о 22 год 00 хв в с. Забойки, Тернопільський район, Тернопільська область, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законодавством порядку, що підтверджується тестом «Drager 6810» № 3852 результат котрого 1,82 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав клопотання про закриття провадження у справі у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що до справи додано роздруківку з приладу Alcotest Drager 6810, вказано результат тесту - 1,82 проміле з відсутністю посилання на номер та серію протоколу, що ставить під сумнів дійсність та законність чеку, протоколу. З матеріалів справи не вбачається, поліцейськими не долучено до матеріалів жодного відеозапису, що саме він 17 серпня 2024 року був за кермом транспортного засобу Вольсфаген пасат держ. номер НОМЕР_1 в с. Забойки вул. Шевченка чи будь-якому місці. Таким чином у матеріалах справи відсутні докази для встановлення факту керування ним транспортним засобом.

Із відеозапису вбачається, що поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки, проте працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння не названо. Оглянутий відеозапис не засвідчує факту проведення працівником патрульної поліції будь-яких дій, які йому дозволили стверджувати у нього порушення мови, порушення координації рухів інших ознак. Натомість, зафіксовані обставини спілкування працівників патрульної поліції із ним виявляють адекватність його поведінки, відсутність будь-яких ознак порушення мови та належну координацію рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків також не проводився, що підтверджується самим протоколом, в яких відсутні дані про свідків.

Також після огляду на місці працівник поліції не пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому поліцейським не було роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також положень ст. 63 Конституції України.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 113646 від 17.08.2024, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; результатами тестування на алкоголь до протоколу, за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», прилад № ARLJ 0557, принтер № ARАМ 2302, тест № 3852 від 17.08.2024 із показником 1.82 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 17.08.2024; даними, які містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2855957 від 17.08.2024; довідкою Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про те, що ОСОБА_1 було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії В.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученим до матеріалів справи та дослідженим у судовому засіданні диском із відеозаписами розгляду справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вул. Шевченка, в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області, оскільки працівники поліції в діях останнього вбачали порушення Правил дорожнього руху, а саме порушення попереджувальних сигналів перед поворотом. Надалі з оглянутого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , працівник поліції в рамках своїх повноважень у відповідності до вимог Закону роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки, роз`яснив права та обов`язки та виявивши у останнього ознаки алкогольного сп`яніння запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. В подальшому ОСОБА_1 пройшов такий огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», за результатами якого було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1,82 ‰ проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що чітко вбачається на оглянутому відеозаписі.

Також на відео чітко проглядається, що ОСОБА_1 особисто підтвердив те, що він випив пляшку пива, тобто підтвердив факт вживання ним алкогольного напою, після чого сів за кермо автомобіля та керував ним.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не бере до уваги, оскільки такі, на думку суду, мають на меті уникнення від адміністративної відповідальності. При цьому сукупність досліджених доказів є переконливими, повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою, а відтак спростовують доводи останнього щодо закриття провадження у справі та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 .

В свою чергу слід зазначити, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з автомобільного реєстратора працівників поліції.

Окрім того, суд не бере до уваги заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо порушення працівниками поліції вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме незазначення в протоколі ознак сп`яніння. При цьому слід зазначити, що відповідно до вимог п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного вбачається про необхідність вказувати у протоколі про адміністративне правопорушення виявлені у водія транспортного засобу ознаки сп`яніння у разі його відмови від проведення огляду на стан сп`яніння. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за результатами проведеного огляду та встановлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим у ньому зазначено результати проведеного огляду. В той же час ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення відповідного огляду ОСОБА_1 , зафіксовані у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів.

Як вбачається з оглянутого судом відеозапису, працівник поліції перед проведенням огляду на стан сп`яніння інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, та за згодою ОСОБА_1 було проведено огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер 6810». Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано, що водій транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 на запитання працівника поліції згідний з результатом пройденого ним огляду. При цьому, з огляду на матеріали справи та відеозапис події, при складенні працівниками поліції відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, останній не висловлював усних чи письмових клопотань з приводу незгоди з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, а навпаки у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у графі про ознайомлення поставив свій підпис.

Таким чином з матеріалів справи, зокрема із оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було дотримано визначеного законодавством порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння та вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відтак суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 113646 від 17.08.2024, ґрунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

Щодо заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не у присутності свідків та відповідно незазначення даних про них у самому протоколі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядку), огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП і вказаного Порядку не є обов`язковою з огляду на те, що поліцейськими здійснювалась відеофіксація технічними засобами.

Крім цього, що стосується посилання на те, що з відеозапису з нагрудної камери не вбачається, що працівник поліції належним чином запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, то такі спростовуються тим же дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що останній погодившись із результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», не мав наміру проходити огляд у медичному закладі. Разом з тим, керуючись вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці транспортного засобу, або ж у разі незгоди водія з результатом відповідного огляду. Однак у даному випадку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів огляду та не виявив бажання проїхати в заклад охорони здоров`я.

За даних обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також, буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень в майбутньому і необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення.

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька