Справа № 466/5350/24
Провадження № 3/466/1785/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-за ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 507259 від 07.05.2024 року, складеного поліцейськими взводу 1 Роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області о 16:08 год., водій ОСОБА_1 07.05.2024 року о 15:20 год., керуючи транспортним засобом "HONDA" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові, вул. Шевченка, 366, здійснив наїзд на транспортний засіб «SUBARU» д.н.з. НОМЕР_2 , який інертним рухом здійснив наїзд на транспортний засіб «PEUGEOT» д.нз. НОМЕР_3 . Будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою , не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.3 п.12.1 п13.1 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 507260 від 07.05.2024 року, складеного поліцейськими взводу 1 Роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області о 17:25 год., водій ОСОБА_1 07.05.2024 року о 15:20 год. керував транспортним засобом "HONDA" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові, вул. Шевченка, 366 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

05 серпня 2024 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднані у одне провадження.

При розгляді адміністративної справи в суді ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому правопорушень заперечив та пояснив, що постійно проживає та працює в м. Одеса. У травні 2024 року приїхав разом із своєю дружиною- ОСОБА_2 у м. Львів до своєї матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 07.05.2024 року у них в гостях були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони вийшли перекурити надвір , він побачив, що його автомобіль погано припаркований, бо перешкоджає руху інших автомоблів. Його товариш ОСОБА_5 , який не вживав алкоголь , запропонував перепаркувати автомобіль, бо ОСОБА_1 вже вживав алкоголь. Вони вдвох сіли в атомобіль, зокрема ОСОБА_6 сів на місце пасажира, а ОСОБА_7 за кермо. Під час проїзду автомобілем ОСОБА_8 на вузькій вуличці біля будинку не справився з керуванням, бо був взутий в гумові тапочки, які йому зісковзнули з педалі, і зачепив інші автомобілі. Коли приїхали поліцейській, ОСОБА_6 , відчуваючи себе винуватим, що підставив свого гостя, взяв вину на себе за ДТП, але не подумав, що може відповідати і за керування транспортного засобу в стані сп`яніння . ОСОБА_8 перебуваючи в стані шоку відразу поїхав додому. ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції які приїхали на місце ДТП, не з`ясовували хто був за кермом, а відтак на нього, як фактичного власника автомобіля склали адміністративний протокол. Під час складання останнього, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння в результаті якого і було складено ще один протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча транспортним засобом він не керував.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №507259, ДТП було вчинено 07.05.2024 року о 15.20 год. Зі слів потерпілих таке було вчинено 15.15 год.

Як вбачається із відеофіксації працівників поліції а саме камери 471734, працівники поліції прибули на місце ДТП лише о 15.56 год., тобто через 36-41 хвилину. ОСОБА_6 чекав на працівників поліції, а ОСОБА_9 сказав їхати додому і тому той не залишився.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Ільків Г.М. вину свого підзахисного в інкримінованих правопорушеннях заперечила. Просила провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

За клопотанням захисника судом були допитані свідки, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_3 , який був приведений до присяги свідка та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і за відмову від давання показань, яка передбачена ст. ст. 384 і 385 КК України, повідомив суду, що 07 травня 2024 року він приїхав до свого друга ОСОБА_1 ,який на великодні свята приїхав до своєї матері. Під час зустрічі вони сиділи, розмовляли, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вживали алкогольні напої. Він не вживав алкогольні напої, оскільки приїхав до ОСОБА_1 на власному транспортному засобі. Коли вони разом з хлопцями вийшли на вулицю перекурити, ОСОБА_1 , виявив бажання перепаркувати транспортний засіб яким він користується. Оскільки ОСОБА_1 вживав спиртне, ОСОБА_8 запропонував, що машину ОСОБА_10 перепаркує він. В транспортний засіб ОСОБА_1 на переднє сидіння пасажира, а ОСОБА_8 на місце водія. Під час маневру перепаркування свідок не справився з керуванням через домашнє взуття , в якому вийшов на перекур, а відтак вчинив ДТП. На вимогу ОСОБА_11 , він після вчинення ДТП поїхав додому, оскільки ОСОБА_1 переконав його, що транспортний засіб застрахований, він візьме провину на себе і все відшкодує власникам пошкоджених авто. . ОСОБА_8 підтвердив суду, що за кермом під час ДТП був саме він, а не ОСОБА_1 . Дані свідчення суду вирішив надати оскільки вважає, що ОСОБА_6 не може нести відповідальність за те, що не вчиняв.

Свідок ОСОБА_4 , який був приведений до присяги свідка та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і за відмову від давання показань, яка передбаченаст.ст.384і 385КК України, у судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_1 не сідав за кермо транспортного засобу для його перепаркування, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_12 перепаркувати його транспортний засіб стверджуючи, що ОСОБА_12 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В транспортному засобі ОСОБА_1 для його перепаркування, ОСОБА_8 зайняв місце водія, а ОСОБА_1 переднє місце пасажира. Ствердив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він стояв внизу біля будинку, бо разом виходили курити, і був очевидцем, як ОСОБА_5 , будучи за кермом, випадково пошкодив інші автомобілі. ОСОБА_6 сказав, що зі всіма потерпілими сам вирішить проблеми і сказав ОСОБА_9 не чекати працівників поліції, які довго їхали, а їхати додому.

Свідок ОСОБА_2 , яка була приведена до присяги свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і за відмову від давання показань, яка передбачена ст.ст.384і 385КК України, у судовому засіданні підтвердила, що дійсно ОСОБА_8 і ОСОБА_13 07.05.2024 року на запрошення її чоловіка прийшли до них в гості. Її чоловік ОСОБА_1 та його друг ОСОБА_13 вживали алкогольні напої. Інший друг - ОСОБА_8 алкогольні напої не вживав, оскільки приїхав на власному транспортному засобі. Зазначила, що за деякий час хлопці вийшли на перекур і вона чула розмову, що ОСОБА_8 пропонує її чоловіку перепаркувати його транспортний засіб. Через вікно квартири вона помітила, що ОСОБА_8 зайняв місце водія, а її чоловік переднє пасажирське сидіння. Свідок ствердила, що її чоловік ОСОБА_1 не сідав за кермо транспортного засобу перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ДТП не вчиняв.

У судові засідання викликалися свідки, які зазначені в протоколі серії ААД № 507259 від 07.05.2024 року ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Зазначені свідки на розгляд матеріалів не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, клопотань на адресу суду не поступало. Однак свідок ОСОБА_16 через канцелярію Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву в якій зазначив, що 07.05.2024 року близько 15.15 год., сталось ДТП за участю його транспортного засобі і транспортного засобу ОСОБА_1 . Стверджувати, що за кермом автомобіля, що належить ОСОБА_1 , був сам ОСОБА_1 він не буде, оскільки вийшовши на вулицю з будинку побачив велике скупчення людей, а за кермом транспортного засобу що вчинив ДТП вже нікого не було. Зазначив, що матеріальних претензій не має.

За результатами розгляду справи суд дійшов таких висновків.

Відповідно вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 ст. 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Поняття адміністративного правопорушення розкривається шляхом визначення його основних характеристик (склад правопорушення): об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт правопорушення, суб`єктивна сторона.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Таким чином, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та /чи швидкості і транспортного засобу.

Перебування фактичного власника транспортного засобу неподалік від транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від фактичного права власності.

За таких обставин доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Приймаючи рішення у даній справі, суд враховує, що згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП. За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі слід тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного суду по справі № 462/2055/18 від 17.10.2018, для встановлення наявності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом в такому стані. Вказане правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатися, тобто з моменту запуску його двигуна.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши всі наявні матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що факти вчинення ДТП 07.05.2024 року о 15.20 год. на вул. Шевченка,366 у м. Львові саме ОСОБА_1 та керування ОСОБА_1 07.05.2024 року о15.20 год. на вул.Шевченка,366 у м Львові, транспортним засобом "HONDA" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння окрім протоколами про адміністративні правопорушення іншими доказами не підтверджуються. Керування транспортним засобом та вчинення ДТП ОСОБА_17 спростовані показаннями свідків .

За таких обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень ч.1 п.1 ст.247 КУпАП вважаю, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г. Б. Білінська