ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2379/24 Справа № 220/1140/24 Суддя у 1-й інстанції - Якішина О. М. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Бадалян Н.О., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кузнєцова О.П. розглянувши апеляційну скаргу захисника Кузнєцової О.П. на постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 серпня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 04.07.2024 року о 09-29 год. в Донецькій області, Волноваського району, с. Комар, вул. Шкільна, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем MITSUBISHI PAJERO WAGON номерний знак НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно від 21.03.2024 року, постанова БАД № 993746 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржила в апеляційному порядку, вказуючи, що ОСОБА_1 вважає судом не вірно було застосовано норми матеріального і процесуального права.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що матеріали справи не містили жодного належного та допустимого доказу його вини. Зазначає про свої заперечення, щодо посилання суду в постанові, як на доказ у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, наявність підпису ОСОБА_1 в Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вказані підписи підтверджують виключно факт ознайомлення ОСОБА_1 з місцем та часом розгляду справи, а також ознайомлення зі змістом протоколу. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до приписів норми ч.5 ст.126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.2, 4 цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 799315 від 04.07.2024 року, згідно якого вбачається, що 04.07.2024 року о 09-29 год. в Донецькій області, Волноваського району, с. Комар, вул. Шкільна, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем MITSUBISHI PAJERO WAGON номерний знак НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно від 21.03.2024 року, постанова БАД № 993746 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема протокол про адміністративне правопорушення; довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 799315 від 04.07.2024 року, згідно якої за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 ., до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП притягався постановою ВП №1 БАД № 993746 від 21.03.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП до штрафу 20400 грн. Посвідчення водія не вилучалося. За відомостями ГСЦ МВС документ відсутній; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 2532910 від 04.07.2024 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; копією військового квитка серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначені докази, які є належними в розумінні ст. 251 КУпАП, свідчать про повторність керування ОСОБА_1 протягом року транспортним засобом, як особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом.

Разом з тим захисником Кузнєцовим О.П., що діє в інтересах ОСОБА_1 під час судового розгляду в апеляційній інстанції в судову засіданні, зазначав, що дії ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом, були вчинені під час виконання бойового розпорядження в інтересах національної безпеки, з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому управлінню.

Зокрема, захисник зазначив, що в момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції, а саме 04.07.2024 року, він здійснював бойового розпорядження та діяв в стані крайньої необхідності.

На підтвердження надав бойове розпорядження командира 1МБП № 391 ОКП- Велика Новосілка 06.00 04.07.2024, зазначив, що зазначені обставини в судовому засіданні може підтвердити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

З наданого бойового розпорядження командира 1 БМП№391, вбачається, що розпорядженням для командира взводу забезпечення 1-ї бойової машини піхоти (БМП) №391, виданим у пункті командування у Великій Новосілці 4 липня 2024 року. У ньому командиру взводу доручено забезпечити ремонт військової техніки автомобіля HMMWV з номером НОМЕР_5 , для чого виділено конкретний склад ремонтної групи: молодший сержант Рудас, матроси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказано, що завдання слід виконати негайно, а про його завершення доповісти в усній формі.

Дослідивши обставини вчинення правопорушення, беручи до уваги особу правопорушника та пояснення сторони захисту, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а саме в той момент коли ОСОБА_1 здійснював бойове розпорядження, а тому у відповідності до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчиненні дії особою у стані крайньої необхідності.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Кузнєцової О.П. яка діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з дією особи у стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузнєцової О.П. яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 23 серпня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя