П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2407/24

Провадження № 3/348/1115/24

31 жовтня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює на посаді медичної сестри лабораторія «Ескулаб», що належить ПП «ПС МЛ» «Ескулаб», на утриманні неповнолітніх дітей немає, заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на яку протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Фактичною перевіркою лабораторії «Ескулаб», що належить ПП «ПС МЛ», яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Грушевського, 11, встановлено, що 09 серпня 2024 року, о 15-02 год. в лабораторії «Ескулаб» ОСОБА_1 порушила порядок проведення розрахунків, а саме допустила невидачу розрахункового документа встановленого зразка, чим порушено п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами та доповненнями), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, згідно якого вину у скоєному правопорушенні визнала, наведені у протоколі обставини підтвердила, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке скоєно ненавмисно, а у зв`язку зі значним навантаженням по роботі, відсутністю обтяжуючих обставин, а також тим, що правопорушенням тяжких наслідків не завдано, вчинене діяння не являє собою великою суспільної небезпеки, просить суд звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити, розгляд справи проводити без її участі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ч. 1 ст. 155-1 КУпАП слідує, що відповідальність настає за вчинення порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та також підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 2745 від 15.08.2024 року (а.с.2), копією акту (довідки) за результатами фактичної перевірки № 090967 від 15.08.2024 року (а.с.3-4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких вона визнала факт скоєння адміністративного правопорушення (а.с. 5), копією чеку та опису готівкових коштів, які знаходяться на місці проведення розрахунків (а.с.5-6), а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 155-1 КУпАП кваліфіковано правильно, оскільки вона вчинила порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно вимог ст.ст.23,33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладанні враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнала, щиро розкаялася. Матеріали справи не містять даних про те, що діями ОСОБА_1 завдано тяжких наслідків, значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам та не являє собою великою суспільної небезпеки.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, оскільки в її діях хоча формально і наявне порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, проте ці дії не заподіяли значної шкоди фізичним чи юридичним особам, суспільству чи державі і не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди. Також, суд враховує, що остання вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаялася у скоєному та правопорушення не призвело до тяжких шкідливих наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, відтак, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 155-1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Т.А.Бурдун