Провадження № 3/638/5669/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Агапов Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Ради адвокатів Харківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , в.о. директора Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», що знаходиться за адресою: 61058, м. Харків, вул. Літературна, 6, за частиною 5 статті 212-3 КУпАП,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

З протоколу серії ХВ № 13 від 08.07.2024 року вбачається, що 21 червня 2024 року виконуючий обов`язки директора Комунального закладу охорони здоров?я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_2 неправомірно відмовив в наданні інформації на адвокатський запит від 17.06.2024 адвоката Адвокатського бюро «Матвєєвої Л.В. «Альфа-Омега» Матвєєвої Л.В., чим порушив вимоги статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме право адвоката на отримання інформації, необхідної для надання правничої допомоги за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 14.06.2024 року та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 5 статті 212-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, а відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Частина 5 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до положень ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовив у наданні відповіді на адвокатський запит від 17.06.2024 адвоката Матвєєвої Л.В.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 17 червня 2024 року адвокат Матвєєва Л.В. подала до Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи «Міжрайонна Основ`янська медико-соціальна експертна комісія» м. Харкова адвокатський запит на надання:

-Інформації щодо результатів обстеження стану здоров`я та підстав встановлення інвалідності ОСОБА_3 , що викладені в Акті огляду медико-соціальної експертною комісією;

-Копії Акту огляду медико-соціальною експертною комісією, що був складений щодо ОСОБА_3 серії 12 ААГ № 328240.

На вказаний адвокатський запит 20.06.2024 адвокатом було отримано відповідь № 01-13/794 з Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи «Міжрайонна Основ`янська медико-соціальна експертна комісія» м. Харкова, з якої вбачається, що ОСОБА_1 надав інформацію щодо пункту 1 запиту, однак, керуючись п.24 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317, не надав акт огляду медико-соціальною експертною комісією, що був складений щодо ОСОБА_3 серії 12 ААГ № 328240.

Відповідно до п. 24 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317, комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

Видача особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.

Дослідивши надану ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит, суд не вбачає в його діях порушення вимог ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ч.5 ст. 212-3 КУпАП, оскільки останнім за пунктом 1 була надана інформація як щодо результатів обстеження стану здоров`я так і щодо підстав встановлення інвалідності ОСОБА_3 , що викладені в Акті огляду медико-соціальної експертною комісією.

Відмова у видачі копії акту огляду медико-соціальною експертною комісією не є порушенням ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки, згідно положень п.24 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317, видача особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.

Таким чином, обставини, які складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.5 КУпАП і які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ХВ № 13 від 08.07.2024 року не доведені наявними у справі доказами.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях , в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посадовими особами, які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів поза розумним сумнівом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 266 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб до Харківського апеляційного суду.

Суддя Р.О. Агапов