Єдиний унікальний номер судової справи: 473/3129/24
Номер провадження: 33/812/470/24 Головуючий у місцевому суді: Домарєва Н.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова Сергія Володимировича на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, фізичну особу-підприємця, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 818123 від 04 червня 2024 року, ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 21 год 10 хв в м. Вознесенську, по вул. Михайлівській, керувала автомобілем «Mazda CX-5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). На місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія пройшла огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Drager алкотестер, прилад АRPJ 0491 під відеозапис, що здійснювався за допомогою бодікамери Tecsar-4500 6/27), а факт керування - за допомогою та автореєстратора YI-реєстратор (24FIB-YCS1015). Згідно корінця алкотесту №195 результат склав 0.71‰, з яким водій не погодилась. На вимогу пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я м. Вознесенська (КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР) погодилась, та згідно висновку №30 від 08 березня 2024 результат огляду алкогольне сп`яніння. З висновком ОСОБА_1 не погодилась. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п.2.9 а ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

He погоджуючись із зазначеною постановою суду, 09 вересня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ліпатов С.В. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, що винесена поверхнево, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. При цьому, суд лише формально підійшов до встановлення об`єктивних обставин справи, що є наслідком спрощеного підходу до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі адвокат Ліпатов С.В. вказує на те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він на думку адвоката є недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення сформульована незрозуміло, адже не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві та відповідно який саме результат застосовано встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до ОСОБА_1 (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, чи в лікарні за результатами токсикологічного дослідження).

Також, в протоколі фактично не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 130 КУпАП, що є обов`язковою ознакою саме цього правопорушення.

Звертає увагу на те, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення складено та оформлено не відразу, а через 86 днів, тобто пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем КП «КНП «Вознесенська лікарня» Вознесенської міської ради Миколаївської області» ОСОБА_2 , однак в матеріалах справи відсутні докази, що цей лікар пройшов тематичне удосконалення для проведення медичного освідування за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, як це передбачено п.3 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, а тому адвокат Ліпатов С.В. вважає, що це є істотним порушенням встановленої законом (ч. 3 ст. 266 КУпАП) процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Крім того, захисник вказує на те, що водія не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Ліпатов С.В. не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Від адвоката Ліпатова С.В. на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04 червня 2024 року серія ААД № 818123; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №30, складеним 08 березня 2024 року о 22 год 00 хв., за результатом якого ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що такий висновок суду спростовується дослідженими апеляційним судом доказами та не відповідає вимогам закону.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395.

З аналізу вказаних положень закону можна дійти висновку, що складання такого протоколу відбувається (за виключенням передбачених законом випадків) на місці вчинення правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у присутності особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, з роз`ясненням останньому його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, наданням можливості надати свої пояснення, врученням копії протоколу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні вимоги містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 в редакції, що була чинною на день проведення огляду ОСОБА_1 26 вересня 2022 року (далі Порядок № 1103), та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Пунктом 3 Порядку № 1103, пунктом 6 розділу 1 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із пунктами 13, 14 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Пунктами 7, 8, 12, 15, 16, 20, 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Однак, докази зібрані працівниками поліції та наданні суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №818123 складений 04 червня 2024 року, та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №30, складений 08 березня 2024 року, вказаним вимогам закону не відповідають.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Ліпатов С.В. зазначає, про незгоду ОСОБА_1 з медичним висновком, що складений відносно неї, про що зазначила в протоколі про адміністративне правопорушення. Копію медичного висновку їй вручено не було, а ознайомлено з його змістом лише 04 червня 2024 року, тобто через 86 днів після його складання.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №818123, його складено працівником поліції 04 червня 2024 року о 13 год 20 хв. про те, що ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 21 год 10 хв в м. Вознесенську, по вул. Михайлівській, керувала автомобілем «Mazda CX-5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). На місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія пройшла огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою Drager алкотестер, прилад АRPJ 0491 під відеозапис, що здійснювався за допомогою бодікамери Tecsar-4500 6/27), а факт керування - за допомогою та автореєстратора YI-реєстратор (24FIB-YCS1015). Згідно корінця алкотесту №195 результат склав 0.71‰, з яким водій не погодилась. На вимогу пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я м. Вознесенська (КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР) погодилась, та згідно висновку №30 від 08 березня 2024 результат огляду алкогольне сп`яніння. З висновком ОСОБА_1 не погодилась. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п.2.9 а ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення CD-диск містить відеозаписи події 08 березня 2024 року, зокрема, обставини зупинки працівниками поліції транспортного засобу «Mazda CX-5», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 Проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер (результат 0,71 ‰). Також зафіксовано незгоду ОСОБА_1 з таким результатом огляду, у зв`язку з чим її було направлено для проведення огляду в медичний заклад, а саме до КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР. В лікарні ОСОБА_1 також запропонували спочатку пройти огляд за допомогою приладу Драгер, результат якого склав 0,56 ‰. Не погодившись з таким результатом, ОСОБА_1 забажала пройти інший огляд, а саме здати кров для визначення стану алкогольного сп`яніння. Після чого, було здійснено забір крові для проведення лабораторного дослідження.

Згідно цього відеозапису висновок за результатами медичного огляду ОСОБА_1 щодо перебування її у стані алкогольного сп`яніння лікарем не складався, оглянутій особі не повідомлявся та не вручався.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 30, який складений лікарем ОСОБА_3 . КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР о 22 год 00 хв 08 березня 2024 року, ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

У висновку також зазначено, що ОСОБА_1 оглянуто лікарем КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР 08 березня 2024 року о 22 год 00 хв.

У графі «Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатом огляду» підпис ОСОБА_1 або запис про її відмову від підпису та ознайомлення із висновком відсутні (а.с.6).

Такі обставини не дозволяють поза розумним сумнівом відхилити заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо недотримання порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання висновку за його результатами. Навпаки, наведене свідчить про суттєві порушення визначеного законодавством порядку проведення медичного огляду водія ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки після проведення огляду лікарем висновок за результатами огляду оглянутій особі вручений не був, з результатами огляду, а саме встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ознайомлено не було.

Між тим, вказаними вище положеннями нормативних актів передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи та повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Так, ОСОБА_1 не була ознайомлена з результатами медичного огляду (висновком) та вказаний висновок їй не вручався у день його складання (08 березня 2024 року), оскільки відсутня відмітка про такі дії або застереження про відмову ОСОБА_1 від отримання висновку, що суперечить положенням Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735. Зокрема, таке порушення передбаченої процедури медичного огляду позбавило ОСОБА_1 права на оскарження висновку про стан сп`яніння.

За такого є підстави вважати, що медичний огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №30 від 08 березня 2024 року, згідно якого вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, є недійсним через порушення вимог щодо його проведення на підставі частини 5 статті 266 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 818123 про вчинення 08 березня 2024 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, складений лише 04 червня 2024 року, тобто майже через три місяці після виявлення правопорушення, без будь-яких застережень причин такого відтермінування складання протоколу, що не відповідає приписам статей 254, 256 КУпАП, якими визначено 24 години для складання протоколу з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Більш того, відповідно до положень частини 1,2 статті 259 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення не на місці вчинення правопорушення допускається лише в разі неможливості скласти його на місці події, зокрема, при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Встановлені апеляційним судом обставини щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 свідчать про порушення працівниками поліції визначеного законодавством порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченого статями 254, 256, 259 КУпАП, Порядком № 1103 та Інструкцією № 1452/735.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №818123, складений 04 червня 2024 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №30 від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 не відповідають вимогам закону та не можуть бути підставою для притягнення останньої до відповідальності.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні 08 березня 2024 року вимог пункту 2.9 (а) ПДР України є необґрунтованими, оскільки в суді не доведено належними та допустимим доказами наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За такого, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ліпатова Сергія Володимировича - задовольнити.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко