Провадження № 3/193/752/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 жовтня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кам`янка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, на утриманні маюча двох неповнолітніх дітей, працююча продавцем у продовольчому магазину ФОП « ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22.10.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Кулішем Є.С. складено протокол, серії ВАВ №835920, про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП за фактом неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , відносно свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 21.10.2024 о 20 год 30 хв. по вул. Набережній в с. Кам`янка керував транспортним засобом «Вайпер» не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст.126 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судовому засіданні, вину у скоєному визнала та пояснила, що вона цього дня перебувала на роботі і навіть не знала, що син взяв мопед і проїхав, при цьому вказала, що вказаний мопед належить взагалі її брату, яки й на даний час перебуває у зоні бойових дій, і ключі від нього знаходились у вільному доступі, її син перед цією подією декілька раз брав мопед. На даний час мопед відкотила до гаражу брата та зичинила його там, із сином провела виховну та моральну бесіду щодо можливих наслідків, які можуть призвести. У вчиненому кається та просить суворо не карати.

Суд, вислухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи, доходитьдо наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положенняст.7 КУпАПпередбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245, 280 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 184 КУпАПпередбачено адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, .

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Окрім визнання вини самою ОСОБА_1 , вина останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП підтверджено наступними доказами:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 835920 від 22.10.2024, у якому зафіксовано обставини події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких останній вказав, що він 21.10.2024 о 20 год 30 хв. повертався із с. Златоустівка на мопеді Вайпер, однак по вул.. Набережній в с. Кам`янка його було зупинено працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом без мотошолому, під час перевірки документів було виявлено відсутність посвідчення водія (а.с. 2)

Таким чином, вищевказані документи є належними та допустимими доказами щодо встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано іст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідност. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

З урахуванням вищевикладеного, вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке, хоча і є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, але суб`єктивно не були спрямовані на вчинення та настання наслідків, правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Вищевказані обставини на думку суду суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими особами.

Відтак, враховуючи обставини справи, враховуючи особу правопорушниці ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, за відсутності заподіяння шкоди та настання тяжких наслідків, а також те, що вона на даний час усунула знаряддя вчинення правопорушення, зокрема закрила мопед у гаражі свого брата, із сином провела виховну бесіду та на даний час контролює його дії на протязі дня кожного дня, тобто таким чином правопорушницею максимально усунуто всі можливі способи вчинення сином подібного правопорушення, тому з врахуванням принципів справедливого суду, гуманності правосуддя, суд дійшов до переконання, що є правова доцільність й можливість звільнення ОСОБА_1 від відповідальності й визнання вчиненого нею діяння малозначним, що відповідно до ст. 22 КУпАП дає підставу для її звільнення від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки судом вирішено звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, тому з нього судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 9, 22, 33-35,184, 280, 283, 284 КУПАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 із застосуванням ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП в силу малозначності правопорушення і обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП, - закрити.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець