КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/8796/23 Суддя І інстанції - Пономаренко А.А.
Провадження № 33/824/3683/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Горянської К.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, зі стягненням на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постановою суду встановлено, що 24.06.2023 о 21:12 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Toyota», моделі «Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Богатирська, у районі будинку № 64. Після зупинки в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Горянська К.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого та незаконного рішення, просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023 та прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в діянні складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 ні на адресу проживання, ні на адресу реєстрації не надходило повідомлення про розгляд справи, копію постанови він не отримував та про її існування не знав. Про існування рішення ОСОБА_1 дізнався лише 21.06.2024, коли було заблоковано його картковий рахунок.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що факти, встановлені судом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 24.06.2023 близько 21 год. 12 хв. ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, які «запідозрили», що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 погоджувався пройти процедуру освідування, що вбачається із відеозаписів, проте у працівників поліції не було належного обладнання для проходження такого освідування, крім того, він не довіряв цим поліцейським і викликав інший наряд.

Апелянт зазначає, що працівники поліції фактично не організували водію проходження огляду згідно вимог законодавства, і відповідно безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення. Проте, як зазначає захисник, ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження освідування та відповідно до чеку тестування на алкоголь до протоколу №003192, що був проведений 24.06.2023 о 22 год. 59 хв. (менше ніж за 2 години з моменту складання відносно ОСОБА_1 оскаржуваного протоколу) за адресою: вул. П.Запорожця, 20, тест №9711, проведений за участі лікаря ОСОБА_3 , результат тесту - 0,00 проміле, тобто у видихуваному ОСОБА_1 повітрі відсутній алкоголь. До того ж ОСОБА_1 24.06.2023 о 22 год. 59 хв. також у КНП КМНКЛ «Соціотерапія» здав інші аналізи, які підтвердили відсутність в його організмі алкогольних та наркотичних речовин. Захисник вказує, що довідка не була збережена через плинність часу, тому нею було подано запит, відповідь на який буде надано до суду апеляційної інстанції.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не до кінця розібрався в ситуації, що мала місце і обмежився документами, складеними працівниками поліції, таким чином формально підійшовши до розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Горянської К.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, дослідивши наявні у справі відеодокази таперевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 направлялось за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, вказане повідомлення повернулось до суду з відміткою, що за вказаною адресою адресат відсутній. Як стверджує апелянт, ОСОБА_1 за вказаною адресою ніколи не проживав та не зареєстрований. При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, копія постанови йому не направлялась. У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023слід поновити.

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду формально послався на фактичні дані, що містяться в матеріалах адміністративного провадження. Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, після чого на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАС № 7224537, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом без необхідних документів, а саме без чинного полісу ОСЦПВВНТЗ та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію.

На запитання ОСОБА_1 повідомити про причину зупинки, поліцейський не надав чіткої відповіді, натомість, повідомив ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Кузьменко дуже обурювався з приводу не роз`яснення йому причин зупинки, а також з того приводу, що у нього були виявлені будь - які ознаки сп`яніння та на прохання поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння повідомив, що вважає його дії незаконними та здійснює виклик нового наряду поліції по 102. При цьому, на пропозицію поліцейського щодо проходження огляду відмовою ОСОБА_1 не відповідав. Однак, таку поведінку ОСОБА_1 поліцейський розцінив як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та склав щодо нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager» та в лікаря нарколога, зачитав його за зачиненим вікном транспортного засобу ОСОБА_1 . Після чого, не здійснивши жодних дій по відстороненню ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, працівники патрульні поїхали, не реагувавши на прохання ОСОБА_1 залишитись до приїзду іншого наряду поліції. .

Як пояснив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, після того як працівник поліції зупинив його транспортний засіб, то назвав ст. 95 Конституції України - перевірка документів і вказав на «Військовий стан». ОСОБА_1 зазначив, що якби хоч поліцейський послався на ст. ст. 32, 35 ЗУ «Про національну поліцію», то він би таку причину зупинки зрозумів. У зв`язку з цим, він перепитав у поліцейського причину зупинки, на що поліцейський її не повідомив, після чого почалась конфліктна ситуація. Після того, як працівник поліції повідомив, що вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 сказав, що вважає, що поліцейський діє незаконно. Після цього поліцейський почав запитувати якійсь документи у ОСОБА_1 і в кінці сказав, що вважає, що він в перебуває у стані алкогольного сп`яніння, спитав чи буде ОСОБА_1 дихати в трубку. Довіри у ОСОБА_1 до цього патруля вже не було. Він готовий був пройти огляд, проте, вже не з вказаним працівником поліції, а при іншому патрулі поліції, який, власне, сам, зателефонувавши на 102, самостійно викликав. Скло автомобіля він підняв при спілкуванні з поліцейським, оскільки, рознервувався, не хотів наговорити щось дуже емоційно, та й зрозумів, що поліцейський його взагалі не чує, а постійно тільки у чомусь звинувачує. Проте, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після приїзду іншого екіпажу поліції, поліцейський повідомив, що не вбачає у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та запаху алкоголю з порожнини рота не відчуває, та порадив для вирішення ситуації, що склалась з попереднім патрулем, проїхати до «Соціотерапії» самостійно та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого суду надати відповідний висновок, що він і зробив, ледь встигнувши у вдох годинний термін пройти освідування, відповідно до висновку якого він є тверезим.

На підтвердження своїх доводів відносно того, що ОСОБА_1 викликав інший екіпаж поліції за номером 102, до апеляційного суду було надано не лише відеозапис з мобільного телефону ОСОБА_1 з місця зупинки, а й копію відповіді на адвокатський запит Головного управління Національної поліції у м. Києві, відповідно до якої 24 липня 2023 року о 21 год. 29 хв. надійшло повідомлення про те, що 24 липня 2023 року о 21 год. 27 хв. за адресою: Оболонський р-н, м. Київ, вул. Богатирська заявник скаржиться на працівників поліції, які неправомірно його зупинили, причину зупинки не повідомили, звинувачують, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння. А також заявник скаржився на те, що поліцейський поводить себе неадекватно.

За клопотанням захисника в судовому засіданні була допитала свідок ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_1 , яку чітко видно на відеозаписі з місця зупинки), яка пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 , дитиною та іншим пасажиром їхали після відпочинку на озері. Їх автомобіль зупинили працівники поліції і почали у її чоловіка вимагати пред`явити документи. Поведінка поліцейського була зверхня, груба, відбувався конфлікт з приводу пред`явлення чоловіком документів, адже, чоловік не розумів причину його зупинки та просив поліцейського назвати причину зупинки транспортного засобу. Поліцейський говорив лише про військовий стан, на повторне запитання з приводу причини зупинки взагалі не відповів, з його боку відбувався виключно монолог. Працівник поліції грубо відповідав, коли йому завдавали питання. За сплином часу вона не пам`ятає, чи пред`явив чоловік документи на вимогу поліцейського. Потім поліцейський не зрозуміло чому почав вказувати про наявні у чоловіка ознаки стану алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, чого взагалі не було, оскільки чоловік взагалі не вживає алкоголь. Така поведінка поліцейського обурювала її чоловіка, він це висловлював, та для усунення будь-яких сильніших конфліктів з цим поліцейським, чоловік закрив вікно в машині, викликав по 102 інший патруль, а поліцейському, який цікавився про проходження огляду на стан сп`яніння не відповідав відмовою, а пояснив, що викликав інший патруль, оскільки не довіряє цьому. Однак, поліцейські не стали чекати інший патруль, а склавши на чоловіка якісь документи, не дивлячись на його прохання не залишати місце зупинки і дочекатись іншого патруля, вони поїхали. Через нетривалий час на місце зупинки за викликом чоловіка по 102, приїхали працівники поліції з іншого патруля, які були спокійні, все пояснили, та на прохання чоловіка щодо наявності у нього з порожнини рота запаху алкоголю вказали, що не відчувають його, та для вирішення ситуації, яка склалась з попереднім патрулем, порадили чоловіку самостійно звернутись до лікарні «Соціотерапія» і пройти огляд на стан сп`яніння, що чоловік і зробив, отримавши висновок про те, що був тверезим.

З дослідженої під час апеляційного розгляду копії журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного та іншого сп`яніння КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та копії висновку щодо результатів медичного огляду від 29.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проходив у вказаній медичній установі огляд за самозверненням і результат такого огляду, як і результат лабораторних досліджень показав, що ОСОБА_1 тверезий.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

З наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції неможливо достовірно встановити факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто, встановити порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Не вбачається також чіткого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Разом з тим, з огляду на досліджені матеріали справи, надані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідка та, з урахуванням відеозаписів, що здійснені як на камеру поліцейських, так і на мобільний телефон ОСОБА_1 вбачається, що належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не має. Більш того, хронологія подій, що зафіксована на обох наявних у справі відеозаписах та наявних у справі письмових доказах свідчать про те, що на прохання працівника поліції Струк В.М. , який склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовою не відповідав, лише пояснив, що зробить це з іншим патрулем поліції, який він вже викликав, адже не довіряє працівнику поліції Струк В.М. Другий патруль поліції, що прибув на виклик ОСОБА_1 не виявив у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та роз`яснили останньому, що у них відсутні підстави його доставляти до медичного закладу. При цьому, запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд самостійно для того, щоб довести, що він не мав ознак сп`яніння, що він і зробив.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку відсутністю в матеріалах справи об`єктивних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 11.12.2023 не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Горянської К.І. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання адвоката Горянської К.І. - задовольнити.

Поновити адвокату Горянській К.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023 щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Горянської К.І. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11.12.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал