Справа № 755/4301/24
Провадження №: 3/755/1993/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , повторно протягом року, 25.02.2024 року о 22 год. 55 хв., в м. Києві по вул. В. Черчилля, 25, керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Подія фіксувалась на БК 472345, 473853, 473526.

Крім того, ОСОБА_1 , 25.02.2024 року о 22 год. 55 хв., в м. Києві по вул. В. Черчилля (Червоноткацькій), 25, керуючи транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 був неуважний, не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований , в результаті чого вказаний транспортний засіб по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом, який стояв попереду, а саме з автомобілем «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що протоколи про адміністративне правопорушення, а також матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності містять неточності. Окрім того, керування транспортним засобом здійснював не він, а інша особа, в той час як особисто він перебував на пасажирському сидінні, а тому відсутні докази безпосереднього факту керування транспортним засобом. Хто саме керував транспортним засобом, в якому він був пасажиром, вказати не може, оскільки не пам`ятає, у зв`язку із тим, що у той день в нього було погане самопочуття. Вказав, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не був водієм вказаного транспортного засобу.

Адвокат Вознюк В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 вказав, що в адміністративному матеріалі відносно ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості про повторність адміністративного правопорушення, окрім того протоколи про адміністративні правопорушення містять ряд неточностей. Крім того, захисник наполягав на тому, що ОСОБА_1 не був водієм вказаного транспортного засобу, а тому протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього працівниками поліції складено безпідставно.

Свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що приблизно о 22 годині 56 хвилин вона, перебуваючи у квартирі, почула удар на вулиці, у зв`язку із чим вийшла на балкон та побачила, що транспортний засіб «Hyundai» вчинив ДТП з припаркованими автомобілями, після чого здав назад та знову здійснив зіткнення із останнім автомобілем в ланці. У зв`язку із чим вона дістала свій мобільний телефон та почала здійснювати відеофіксацію вказаних дій. Водієм вказаного транспортного засобу був ОСОБА_1 , який після останнього зіткнення вийшов з водійського місця вказаного транспортного засобу та пішов по дорозі. Після чого вона зателефонувала до поліції та повідомила про факт вчиненого правопорушення. В цей час на місце події приїхала дівчина на таксі та почала від`їжджати на транспортному засобі «Hyundai» з місця події. Після прибуття працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 п`ять разів пропонували пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у лікаря. Проте ОСОБА_1 постійно наполягав на тому, що за кермом транспортного засобу був не він. При цьому особа перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки вбачалася нестійка хода, окрім того відчувався характерний запах алкоголю з порожнини рота, мова була нечіткою.

Свідок ОСОБА_4 надав пояснення суду, з яких вбачається, що він перебуває у товариських відносинах з ОСОБА_1 . Зазначив, що ввечері 25.02.2024 року ОСОБА_1 зателефонував йому та попросив забрати його та подругу з парку «Перемога». Після прибуття на обумовлене місце, він сів за кермо транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , проте при подальшому русі він не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_2 . Після чого здійснив паркування транспортного засобу яким він керував. Внаслідок вказаної ситуації він дуже злякався, тому втік з місця події. Подальша доля пасажирів йому не відома. Вказав, що на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_1 , а пасажир Марина сиділа позаду.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 25.02.2024 року вона разом з ОСОБА_1 відпочивала в парку «Перемога». ОСОБА_1 в той вечір зателефонував ОСОБА_4 та попросив забрати їх із вказаного парку. Коли ОСОБА_4 прибув до вказаного місця, то сів за кермо транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 при цьому сів на переднє пасажирське сидіння, а вона сіла на задній ряд. При русі транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_4 здійснив зіткнення з запаркованими транспортними засобами. Яким чином відбувалося зіткнення вона не бачила. Після ДТП вона викликала таксі та поїхала додому до дитини, проте потім через 40 хвилин повернулася на місце події, при цьому водія авто ОСОБА_4 вже на було на місці, а протоколи про адміністративні правопорушення працівники патрульної поліції складали на ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 надала пояснення суду, з яких вбачається, що вона разом з іншими особами їхала додому, перебуваючи в транспортному засобі марки «KIA», на іншому транспортному засобі марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 їхали ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 . Факт ДТП вона не бачила, оскільки до місця події вони під`їхали пізніше. Після цього вона пішла додому, а коли повернулася, то ОСОБА_4 на місці вже не було. Зазначила, що особисто бачила як ОСОБА_1 працівники патрульної поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 погодився, проте правоохоронці йому відмовили. Вказала, що в день події ОСОБА_1 вживав алкогольні напої разом з її хлопцем. Вказала, що не знає хто саме був за кермом авто марки «Hyundai».

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, а також показання свідків та дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.130, ст. 124 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями свідків, направленням на огляд водія транспортного засобу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, карткою обліку адміністративного правопорушення, витягами з інтернет-ресурсів «Судова влада України», «Єдиний державний реєстр судових рішень», копією постанови Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постановою серії ЕНА № 1524255 від 26.02.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Проаналізувавши посилання сторони захисту на недопустимість та неналежність як доказу запису з нагрудного відеореєстратора, оскільки існують сумніви стосовно автентичності оригіналу відеозапису, у зв`язку із тим, що відеозаписи на DVD-дисках не є безперервними, суд приходить до наступних висновків. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 530569 від 26.02.2024 року є посилання на додатки, а саме на відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів - №472345, 473853, 473526. З даних фактів слідує, що працівниками правоохоронного органу здійснювалася фіксація події на три різних відеореєстратора. При безпосередньому дослідженні вказаних відеозаписів, судом встановлена ідентичність обстановки на місці події, що свідчить лише про приналежність вказаних відеозаписів різним нагрудним відеореєстраторам, які перебували у користуванні працівників патрульної служби, суттєвих перерв або неточностей при перегляді вказаних відеозаписів судом не встановлено.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису .

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Окрім того, судом під час перегляду відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у лікаря-нарколога, що також узгоджується з доказами, доданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що відеозаписи є недопустимими доказами через те, що відеозйомка не велася безперервно, не може бути прийнято до уваги, так як весь процес з моменту прибуття екіпажу патрульної поліції на місце події і до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 проводився одномоментно і будь-яких доказів того, що на відео відсутні якісь події або ці події відбувалися не у такій, як на відео, послідовності, суду не надано і судом не виявлено. Тому вказаний доказ, у комплексі, суд визнає належним та допустимим.

Суд наголошує увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серїі ААД № 530569 від 26.02.2024 року є очевидна для суду розбіжність в даті вчинення адміністративного правопорушення, а саме зазначено «25.06.2024 року», що не збігається з датою вчинення адміністративного правопорушення, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №521403 від 26.02.2024 року та долученими до нього додатками. Проте, у суду відсутні обгрунтовані сумніви стосовно того, що працівником правоохоронного органу було допущену технічну описку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та вірною датою вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП є 25.02.2024 року, що цілком узгоджується із датою та часом складення вказаного протоколу (26.02.2024 року о 00 год. 09 хв.)

Разом з тим, суд зазначає, що окремі недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Судом встановлено, що протоколи складено працівниками правоохоронного органу у межах їх компетенції та з їх змісту можна чітко встановити зміст цього протоколу (зокрема, порушення законодавства, за яке особа притягається до відповідальності).

Недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для визнання їх неналежними доказами, за умови, якщо особою вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді справи перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він особисто не керував транспортним засобом, суд оцінює критично, адже вони є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що ОСОБА_1 бажає уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Що стосується інших посилань стосовно заперечень на протокол, то вони носять загальний порядок та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент, викладений в запереченнях на протокол.

При цьому суд керується висновком ЄСПЛ, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, (…) показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються (…) свідками.

Свідок ОСОБА_3 під час безпосереднього допиту в судовому засіданні наполягала на приєднанні відеозапису з місця вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , зафіксованого на власний технічний пристрій, керуючись активною громадською позицією у вказаному питанні, а також з метою унеможливлення уникнення винною особою відповідальності, у зв`язку із тяжкістю інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, значними матеріальними наслідками, що настали внаслідок протиправних дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому суд прийшов до висновку про необхідність долучення вказаного відеозапису до матеріалів справи про адміністративне правопорушення з метою об`єктивного встановлення всіх обставин справи.

Із дослідженого відеозапису, наданого свідком ОСОБА_3 , судом встановлено, що після ДТП з водійського місця транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 виходив безпосередньо ОСОБА_1 , при цьому інші особи в автомобілі не перебували. Окрім того, суд наголошує увагу на тому, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, що вбачається із переглянутого відеозапису.

З огляду на вищенаведене, суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вони не узгоджуються з доказами у вказаній справі та були надані виключно з метою забезпечення тактики сторони захисту. Окрім того, відповідно до приписів ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Проте письмових пояснень вказаних свідків до матерів справи про адміністративне правопорушення працівниками правоохоронного органу не долучено, явка свідків в судове засідання була забезпечена стороною захисту, без сприяння суду, а покази вказаних свідків викликають у суду обгрунтований сумнів у дійсності їх перебування на місці події, в момент вчинення ДТП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення судом враховується та обставина, що ОСОБА_1 , систематично ігнорує та не розуміє можливість настання обтяжливих наслідків, внаслідок експлуатації ним джерела підвищеної небезпеки, не дотримується вимог закону у сфері регулювання Правил дорожнього руху, що вбачається з повторності вчинення адміністративного правопорушення протягом року, тобто створює значну загрозу для суспільства, наслідком якої є не тільки підвищена імовірність заподіяння шкоди майну, але й небезпека для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху. Окрім того, ОСОБА_1 проігнорував вимоги постанови Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року, якою його було позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік та продовжив керувати транспортним засобом, що призвело до відповідних наслідків.

В свою чергу, при прийнятті остаточного судового рішення, суддею враховуються положення ст. 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкцій ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, на підставі ст. 36 КУпАП, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на три роки.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Суд позбавлений можливості застосувати покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_2 .

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 124, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: код платника; ПІБ адмінштраф.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Реквізити для сплати судового збору назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026005; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: