ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 136 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Своє клопотання про поновлення строку мотивує тим, що їй взагалі не було відомо про наявність адміністративного провадження щодо неї, у районному суді участі не брала, не отримувала жодної постанови суду на руки, отримала рішення суду першої інстанції тільки 09.10.2024. Вважає, що у неї є вагомі підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги, так як строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

У своїй скарзі апелянтка вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав її винною у вчиненні інкримінованого діяння, оскільки матеріалами справи не доведено, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Зазначає, що протокол складався за її відсутності, про нього вона дізналася під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи 10.10.2024 у Глибоцькому суді.

ЄУНСС №715/2716/24 Головуючий у І інстанції: Цуркан В.В.

Провадження №33/822/646/24 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст. 185 КУпАП

При складенні протоколу 02.08.2024 не знала і присутня не була, паспортгромадянина не надавала, зазначений номер телефону в протоколі не її, прізвище, на яке складено протокол теж не її - справжнє її прізвище ОСОБА_1 , а отже всі матеріали адміністративної справи складено не на неї/її справжнє прізвище.

З протоколом про адміністративне правопорушення вона не була ознайомлена, не підписувала жодних документів, оскільки не знала про їх оформлення, не вчиняла жодного правопорушення. Оригінал її підпису видно з копії паспорту та на апеляційні скарзі.

Протокол про адміністративне правопорушення від 02.08.2024 їй на руки не надавався, пояснень у неї ніхто не відбирав, чим порушено її права. Крім того, працівниками поліції сфальсифіковано докази та інформація, яка вказана у протоколі, рапортах, протоколі затримання.

Попри це також зазначає, що від підписів вона не відмовлялася, так як взагалі не знала про складення протоколу на неї та жодних прав їй роз`яснено не було. Хоч у дійсності, в день інкримінованих їй подій, вона перебувала на дорозі з численними побоями від поліцейських і у шоковому стані від їх дій, відносно одного з яких відкрито кримінальне провадження.

А тому вважає, що невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду, детально переглянути всі документи та скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження відносно неї закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Встановивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , заслухавши пояснення останньої та в її інтересах адвоката Попової Ю.В., перевіривши аргументи клопотання про поновлення строку та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає поважними, оскільки судовий розгляд 18 вересня 2024 року був здійснений за відсутності правопорушниці-апелянтки, а у матеріалах провадження відсутні дані, що вона була належним чином повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Копія постанови суду ОСОБА_1 направлялась, відповідно до ч.1 ст. 285 КУпАП, і отримана нею - 09.10.2024.

Отже, ОСОБА_1 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, так як він пропущений із поважних причин.

Даючи оцінку доводам апелянта по суті правопорушення, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані не були.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.08.2024 року о 11 год. 55 хв., перебуваючи в с. Поляна, вул. Емінеску Чернівецького району Чернівецької області, вчинила злісну непокору законним вимогам працівників поліції, щодо припинення протиправних дій, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Зокрема вина ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №187886 від 02.08.2024 року, протоколом АА №177686 про адміністративне затримання від 02.08.2024 року, рапортами працівників поліції, а також іншими матеріалами справи.

Проте, на думку апеляційної суду, такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД №187886 від 02 серпня 2024 року не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №187886 від 02 серпня 2024 року вбачається, що 02.08.2024 о 11 год. 55 хв., гр. ОСОБА_1 перебуваючи в с. Поляна, вул. Емінеску, гром. ОСОБА_1 вчинила злісну непокору законним вимогам працівників поліції щодо припинення протиправних дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП (а.п.1).

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити зокрема, відомості про особу, яка притягується до відповідальності, якщо її встановлено, про місце, час вчинення, вид та характер правопорушення, посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає відповідальність за таке порушення.

Питання наявності чи відсутності у діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, суд вирішує в межах цього протоколу, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із позицією ЄСПЛ.

За змістом закону, розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, як встановлено вище, протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД №187886 від 02 серпня 2024 року складений щодо ОСОБА_1 .

При цьому жодного документу, що посвідчує вказану особу, в матеріалах справи немає.

Натомість у справі наявна копія паспорту на ім`я громадянки України ОСОБА_1 , долученого до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду від 18.09.2024 (а.с.28-29).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не дозволяє зробити категоричних висновків, щодо якої конкретної особи він складений і це не стало предметом перевірки суддею першої інстанції.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне порушення складений у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Так як, будь-які дані, які б підтверджували факт складання протоколу в присутності особи правопорушника, а саме ОСОБА_1 також в матеріалах провадження відсутні.

Те, що в протоколі зазначено свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та понятих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , не свідчить про те, що він був складений по факту подій 02.08.2024, так як будь-які пояснення у даних осіб щодо обставин, за яких вони стали учасниками, відібрано не було.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_1 , проте вказаний номер не належить ОСОБА_1 , так як її мобільний номер НОМЕР_2 , про що вона вказала в апеляційній скарзі та підтвердила під час слухання справи в апеляційному суді.

Таким чином, особа, яка у цій справі притягається до відповідальності за ст. 185 КУпАП, не була обізнана про здійснюване щодо неї провадження про адміністративне правопорушення і складений відносно неї протокол, а отже була позбавлена можливості реалізувати своє право на захист від адміністративного обвинувачення.

Так, главою 15, якою охоплюється ст. 185 КУпАП, регламентовано правовідносини у сфері встановленого порядку управління.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління, а об`єктивна сторона адміністративного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

У даному випадку, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила злісну непокору законним вимогам працівників поліції щодо припинення протиправних дій, проте не зазначено, які саме протиправні дії та, яке адміністративне правопорушення вона повинна була припинити виконувати. Окрім того, у протоколі не вказано даних щодо суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: мети і мотиву правопорушення, форми вини.

Тобто, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які суд визнав доведеними, взагалі не конкретизовані.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення (опису установлених обставин), у протоколі про адміністративне правопорушення, Серії ВАД №187886 від 02 серпня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 , викладена не конкретно, що порушує право особи на захист від висунутого обвинувачення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, до матеріалів справи долучено рапорти працівників поліції (а.с.3-7), однак такі за відсутністю будь-яких інших доказів по справі не можуть вважатися однозначними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки за своїм змістом вони є службовими документами, які інформують начальника ВП №4 (м. Герца) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про дії поліцейських.

Також варто уваги й те, що згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09 грудня 2020 року №4248/5, а саме відповідно до розділу ІІІ пункту 24 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення разом із супровідним листом Мін`юсту/територіального органу Міністерства юстиції України протягом 3 робочих днів з дати складення протоколу про адміністративне правопорушення направляється до місцевого (районного, районного у місті, міського чи міськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Строк направлення справи про адміністративне правопорушення до суду у разі потреби може бути продовжений керівником структурного підрозділу, до функцій якого належить направлення до суду справ про адміністративні правопорушення, до 5 робочих днів з дати складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, як встановлено вище, протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД №187886 складено 02 серпня 2024 року, разом з тим до суду його скеровано лише 14 серпня 2024 року (а.с.11), тобто поза межами встановленого інструкцією строку.

Більше того, відповідно до ч.3 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема за статтею 185 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Однак, постанова суду від 05.09.2024 про привід ОСОБА_1 , ВП №4 (м. Герца) ГУНП в Чернівецькій області не виконана і відомості про причини її не виконання у матеріалах справи відсутні.

Окрім того, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказала, що 02.08.2024 поліцейські їй не повідомляли про складення протоколу, ніхто у неї не відібрав пояснень, ніхто не просив щось підписувати та ніхто не надав їй протокол для оскарження. Працівники поліції приховано від неї склали документи з метою приховати вчинення злочину відносно неї ж, а саме нанесення тілесних ушкоджень та переслідуючи свій корисний інтерес намагаються в такий спосіб уникнути кримінальної відповідальності відносно її побиття.

Такі твердження апелянтки узгоджується із копією витягу з ЄРДР №0000138 від 06.08.2024, згідно з яким відносно працівників поліції запроваджено кримінальне провадження за ч.2 ст. 365 КК України, по факту подій, які мали місце 02 серпня 2024 року в с. Поляна Чернівецької області.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які дозволяють встановити послідовність подій та надати обґрунтовану юридичну оцінку діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо невиконання розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Як передбачено ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, будь-яких переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили винуватість ОСОБА_1 (по факту ОСОБА_1 ), матеріали справи не містять.

Проте, суд першої інстанції на зазначені факти не звернув увагу, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, формально віднісся до розгляду справи, не з`ясував всіх обставин, які підлягали з`ясуванню, не мотивував своє рішення, визнавши ОСОБА_1 (по факту ОСОБА_1 ) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а постанову суду скерував саме на адресу ОСОБА_1 , що і дало їй підстави для звернення з апеляцією до суду.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому апеляційна скарга останньої підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 247, 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 (по факту ОСОБА_1 ) скасувати, а провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, - закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська