Справа № 729/1219/24
3/729/705/24 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Кузюра В.О. за участі секретаря Ященко Л.В., особи , яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Олійник В.В. розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Бобровицького районного суду адмінматеріали, які надійшли з відділення поліції №2 ( Бобровиця ) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого ,

за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. 124, ст.122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшли адміністративні матеріали , відповідно до яких 09.07.2024 року о 22 год. 00 хв. в с. Кобижча Ніжинського району Чернігівської області по вул. Литвина, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ-3110 д.н.з НОМЕР_1 при цьому не маючи права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху здійснив наїзд на припаркований на узбіччі автомобіль OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль OPEL VIVARO отримав механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 покинув місце вчинення дорожньо- транспортної пригоди, при вчиненні правопорушень ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння , огляд пройшов з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 "а", 2.9"а", 10.9, 2.10"а" ПДР України, та скоїв адмінправопорушення за ч. 5 ст.126, ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушень , відповідальність за які передбачена ч. 5 ст.126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП визнав повністю, вину за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. З приводу викладеного в протоколах пояснив , що 09.07.2024 року близько 22 год. він з товаришем поверталися додому після роботи . Коли проїжджали по вул. Литвина в с. Кобижча побачили автомобіль військових біля господарства знайомого ОСОБА_2 . Зупинившись біля автомобіля він підійшов запитав , хто особи , які в автомобілі і чого вони тут знаходяться. Мати ОСОБА_3 поскаржилася , що сина забирають на війну. ОСОБА_1 намагався з"ясувати на яких підставах знаходяться ці особи , чому вночі і просив пред"явити документи , але отримав відповідь в грубій формі та погрози , що і його заберуть, тому сів в авто і намагався забрати товариша , рухаючись автомобілем то вперед, то назад та випадково вдарив мікроавтобус . Коли приїхав додому , вирішили з товаришем зняти стрес та випили алкоголь.

Після цього ОСОБА_1 поїхав до господарства , де стояв автомобіль військових , там знов виник конфлікт , а потім приїхали поліцейські , одягнули наручники та повезли його до Бобровицької районної лікарні , де запропонували пройти тест . ОСОБА_1 відмовився , пояснивши тим , що він дійсно вживав алкоголь , тому необхідності робити тест немає. Крім того пояснив , що він має посвідчення водія , проте не відкрита відповідна категорія для керування транспортним засобом , яким він керував .

В судовому засіданні також були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_4 надав пояснення , відповідно до яких 09.07.2024 року близько 22 год. 20 хв. надійшло повідомлення , що в с. Кобижча на вул. Литвина , до господарства № 44 о 22 год. під"їхав автомобіль ГАЗ з якого вийшов водій автомобіля ГАЗ в п"яному вигляді , як з"ясувалося пізніше ОСОБА_1 , вчинив сварку, ударив працівника ТЦК , а після того як дізнався , що викликали поліцію сів автомобіль та рухаючись заднім ходом вчинив наїзд на автомобіль працівників ТЦК , з місця ДТП зник. Патрульний автомобіль прибув за місцем , де відбулася ДТП . Працівники ТЦК сфотографували автомобіль, номерний знак , а тому свідок та його напарник поїхали шукати даний автомобіль. Коли повернулися , то водій який вчинив ДТП під"їхав на велосипеді. Він був затриманий та доставлений до медичного закладу на освідування та встановлено , що він був в стані алкогольного сп"яніння. Також він не мав посвідчення відповідної категорії та повторно керував протягом року без посвідчення відповідної категорії ТЗ та накладення на нього стягнення , вчинив ДТП та з місця ДТП зник. Були складені протоколи за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 та ч.5 ст.126 КУпАП. На запитання захисника свідок зазначив , що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вони не зупиняли , про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп"яніння повідомили свідки та вказана обставина зазначена з їх слів. Коли ОСОБА_1 доставили в лікарню , то лікар надав висновок , що дійсно ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп"яніння. Також пояснив , що відеозапис не проводився , оскільки оформлення відбувалося за участі свідків , про що зазначено в протоколах.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_6 пояснив , що 09.07.2024 року вони з ОСОБА_7 близько 21 год. 30 хв. приїхали в с. Кобижча в господарство № 44 , де проживає ОСОБА_8 , щоб з"ясувати чому останній не прибув по повістці на відправку . Мати ОСОБА_3 повідомила , що він просто проспав , але вона його розбудила і він зараз збиратиметься . Свідок та ОСОБА_7 сіли в автомобіль та почали чекати. Близько 22 год. під"їхав автомобіль "Волга" з нього вийшли два чоловіка. Хто вони свідок не знав, пізніше дізналися , що водій " ОСОБА_9 " ОСОБА_1 .. Один з них , а саме водій автомобіля підійшов та відкрив двері , де сидів свідок та вчинив сварку, нецензурно виражався , погрожував, тому свідок викликав поліцію. Коли ОСОБА_1 та його товариш дізналися , що викликали поліцію , то сіли в автомобіль та рухаючись заднім ходом здійснили наїзд та пошкодили мікроавтобус , з місця ДТП зникли. Пізніше повернулися на велосипедах . Свідок сидів на лавочці , ОСОБА_1 підійшов та ногою ударив свідка.Приїхала поліція та затримали ОСОБА_1 , склали всі необхідні протоколи. Коли під"їхав автомобіль та з нього вийшли ОСОБА_1 та його товариш , вони були п"яні . На запитання захисника свідок зазначив, що не має медичної освіти , але від ОСОБА_1 був запах алкоголю . Як себе поводить ОСОБА_1 в тверезому стані свідок не знає.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Олійник В.В. зазначила , що заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків та дані досліджених письмових доказів вважає , що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла підтвердження , тому просить провадження закрити. Щодо правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ст.124, ст. 122-4 КУпАП , оскільки ОСОБА_1 свою вину не заперечує , просить призначити з урахуванням положення ст. 36 КУпАП віповідне стягнення . При цьому просить врахувати , що ОСОБА_1 щиро розкаюється , офіційно не працює , сума штрафу є значною та розстрочити виплату суми штрафу на 1 рік.

Розглянувши протоколи з доданими до них матеріалами, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника , свідків , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами серії ААД № 800080 , ААД 800076, ААД 800079 від 10.07.2024 року, які є документами, що засвідчують факти неправомірних дій, даними довідки з баз "Цунамі", "Наіс" про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 31.05.2002 року категорії А, С, поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та показами самого ОСОБА_1 , який повністю визнав вину у вчиненні правопорушень передбачених ч. 5 ст.126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а також копією постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_10 від 16.01.2024 р. за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпА.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень ( ч.2 ст. 36 КУпАП).

Більш серйозне правопорушення з числа вчинених передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, отже стягнення буде накладено з урахуванням положення ст.36 КУпАП , саме в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП в виді штрафу (визначеного ч.5 ст. 126 КУпАП) з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу , оскільки він належить іншій особі.

Щодо ч.1 ст. 130 КУпАП , то в судовому засіданні вина ОСОБА_1 не знайшла підтвердження належними та достатніми доказами, оскільки працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не виявляли ознаки алкогольного сп"яніння, зазначили їх зі слів свідків без освідування в установленому порядку на місці зупинки або в медичному закладі при доставці порушника з місця зупинки, освідування проводилося через певний проміжок після вчинення ДТП ОСОБА_1 та залишення ним місця ДТП , ОСОБА_1 не заперечував , що вживав алкоголь лише після вчинення ДТП. Отже в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП провадження підлягає закриттю.

Захисник просить вирішити питання щодо розстрочки сплати штрафу , оскільки ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований , не має постійного доходу , сума штрафу є значною , не відмовляється його сплачувати , проте частинами може сплачувати.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість розстрочки по сплаті штрафу. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю 53 КК України , відповідно до ч. 4 якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права , а отже суд вважає можливим призначити штраф із розстрочкою виплати строком на 1 рік.

Оскільки, судом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, то відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збірстягненню з останнього підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.33, 36, ч.5 ст.126, 124, ст.122-4, КУпАП,283,284, п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень передбачених ч. 5 ст.126, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення з урахуванням положення ч.2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40800 грн.00 коп. з розстрочкою виплати строком на один рік , зобов"язавши ОСОБА_1 сплачувати його рівними частинами в сумі 3400 грн. щомісяця , починаючи з дня набрання постановою законної сили, з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.О. Кузюра