КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3157/2024
Справа № 372/1288/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, 09 лютого 2024 року о 19 год. 59 хв. в м. Обухів вул. Київська, буд.98, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Васильківська КНП БЛІЛ ВМР, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння апелянт не відмовлявся, для проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 було направлено до Васильківської КНП «БЛІЛ» ВМР, що вважає порушенням п. 12 розділу ІІ Інструкції, яка містить порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. Згідно цієї інструкції, поліцейський направляє особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відповідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння швидкість реакції зокрема є КНП Обухівської районної ради Київської області «Обухівська центральна районна лікарня». Також зазначає, що в матеріалах справи наявне письмове направлення від 09.02.2024 року в якому зазначений час направлення 20 год. 09 хв., коли зупинка транспортного засобу відбулась о 20 год. 54 хв. Наголошує, що згідно ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також вважає, що наявне в матеріалах справи відео не містить підтвердження ознак стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а наведені поліцейським ознаки (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей) є надуманими та не підтвердженими відповідними доказами. Зазначає, що відповідно до відео, яке знаходиться в матеріалах справи фіксація правопорушення відбувається з 20 год. 54 хв., натомість в матеріалах справи відсутні докази що 09.02.2024 року о 19 год. 59 хв. саме апелянт керував транспортним засобом, чим порушили ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Наголошує, що на відео № 3 від 09.02.2023 року в період зйомки з 20 год. 59 хв. ОСОБА_1 надав згоду для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Згодом працівник поліції у розмові між собою говорить: «Дивись, я завжди якщо там на больнічки проблеми були, накручувала типу...да типу на відмову», таким чином вважає, що з дій працівників поліції вбачається примус з метою змусити апелянта відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом доставки в інший населений пункт - м. Васильків, при цьому перебуваючи в транспортному засобі зимою та з маленькою дитиною.

Звертає увагу, що працівниками поліції порушено Інструкцію № 1376 з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 486852 від 09.02.2023 року наявні виправлення в часі складання протоколу та в часі вчинення керування транспортним засобом, що не відповідає обставинам справи, які підтверджуються відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9 А ПДР України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, пунктом 2.5 ПДР України встановлено обов`язок, а не право водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, та за невиконання вказаного обов`язку настає адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), які свідчать про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п 2, 6,7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП .

Згідно з п.п 9. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 486852 від 09.02.2024 року, ОСОБА_1 09.02.2024 року о 19 год. 59 хв., керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Київській, буд. 98 у м. Обухові, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Васильківського КНП БЛІЛ ВМР відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчено його особистим підписом. Від надання пояснень - відмовився.

Отже, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09 лютого 2024 року водій ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем по вул. Київській, 98 у м. Обухові о 19 год. 59 хв., при цьому позначення часу в протоколі містить виправлення.

Також містить виправлення і позначення часу, коли було розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 486852, зазначено з виправленням 20 год. 23 хв.

При цьому у направленні на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , складеного працівником поліції Шевчук Н.Б. 09 лютого 2024, зазначено час - 20 год. 05 хв.

Разом з тим, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій, що знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що фіксація правопорушення розпочата з 20 год. 54 хв.

Таким чином, відеофіксація спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 у період з моменту зупинки транспортного засобу - з 19 год. 59 хв., зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, до 20 год. 54 хв., що зафіксовано на відеозапису, - відсутня.

Долучений до матеріалів справи відеозапис складається з чотирьох файлів: 1) 09.02.2024 року з 20:54:16 до 20:59:15 год., 2) 09.02.2024 року з 20:59:17 до 21:04.17 год., 3) 09.02.2024 року з 21:04.19 год., 4) відео не містить часу та дати фіксації.

Перший відеозапис розпочинається 09.02.2024 року з 20 год. 54 хв. біля автомобіля «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції пропонують ОСОБА_1 , який знаходиться в автомобілі з жінкою та малолітньою дитиною, пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

На другому відеозаписі, що розпочинається о 20:59:17, водій ОСОБА_1 надає згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння : «Ну да, пройду».

Потім на відео № 3 від 09.02.2024 року початок 21 год. 04 хв. патрульний поліцейський (жінка) звертається до свого колеги та роз`яснює йому: « Дивись, я завжди якщо там на больнічки проблеми були, я накручую типу...» «2.5»? «да типу на відмову».

Четвертий відеофайл, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, виходячи із його формату, дає підстави для висновку, що зазначене відео було знято за допомогою особистого смартфону працівника патрульної поліції.

Отже, відтворивши відеозапис обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом встановлено, що відеозапис розпочато лише через 55 хвилин після зупинки транспортного засобу та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 спочатку надавав згоду.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він їхав у м. Обухові 09 лютого 2024 року, приблизно о 20 год 09 хв. його зупинили працівники патрульної поліції. Працівник поліції з моменту зупинки необґрунтовано запропонував пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте він надав свою згоду на проходження огляду.

Коли вони вже направлялись до медичного закладу, на питання ОСОБА_1 , до якої лікарні вони слідують, йому було повідомлено про те, що вони направляються до Васильківського КНП БЛІЛ ВМР, у зв`язку з тим, що в лікарні м. Обухова не проводять медичні обстеження, та поліцейськими було повідомлено про його право відмовитись від проходження огляду, чим апелянт і скористався, оскільки Васильківське КНП БЛІЛ ВМР знаходиться на великій відстані від місця зупинки, тоді як в його автомобілі, який було залишено з виключеним двигуном, при мінусовій температурі повітря ( мороз), залишилась дружина та малолітня дитина.

Потім працівники поліції запропонували йому зняти відео, на якому він відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що о 20 год. 59 хв. ОСОБА_1 надає згоду на проходження медичного огляду, о 21 год. 04 хв. він висловлює відмову від огляду.

Таким чином, враховуючи значну розбіжність у часі зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, що відображені у протоколі, з часом фіксації правопорушення , відображеним на відеозаписах з нагрудної відеокамери працівників поліції, апеляційний суд приймає до уваги пояснення водія ОСОБА_1 про те, що після зупинки його транспортного засобу він погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та перейшов до автомобіля працівників поліції, проте коли стали їхати з м. Обухова до м. Василькова, він висловив свої заперечення щодо віддаленості лікарні, на що працівник поліції пояснила йому право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оскільки суд ухвалює своє рішення лише на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи і не має права з метою перевірки цих доказів вимагати від органів поліції повного запису подій, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є логічними і послідовними і не спростовуються жодними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Беручи до уваги зміст вищевказаних відеозаписів, відсутність відеозапису фіксації спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення, - 19 год 59 хв. та до 20 год. 54 хв., тобто протягом 55 хвилин, враховуючи вищевказані пояснення ОСОБА_1 , які не спростовані змістом відеозапису, апеляційний суд вважає, що вказані дії працівників поліції направлені на позапроцесуальне переконання ОСОБА_1 у висловленні незгоди щодо проходження огляду та отримання відмови у проходженні такого огляду. Таким чином, вказане на думку апеляційного суду породжує об`єктивний сумнів в добровільності та безсторонності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що дії працівника патрульної поліції, які виразились, зокрема, у тому, що працівник поліції, як стверджує ОСОБА_1 здійснював роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав, які законодавством не передбачені, а по суті вчинені з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На думку апеляційного суду, у даному конкретному випадку, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 висловлював згоду пройти огляд на стан сп`яніння, що також зафіксовано на відеокамеру. Однак працівники поліції вимог ст. 266 КУпАП не виконали та за наявності згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння не доставили водія до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неповним та не безперервним, зазначені обставини позбавляють суд апеляційної інстанції спростувати твердження апелянта про те, що в період, коли відеофіксація не здійснювалась, працівники поліції чинили тиск на водія з метою спонукання його до відмови від проходження огляду.

Крім того, такі доводи апелянта підтверджуються і змістом відеозапису, на якому зафіксовано слова поліцейської про те, що у разі проблем з лікарнею, вона «накручує» водія на відмову від проходження огляду ( відеозапис № 3, період часу з 21:04:58 - 21:05:10).

Також з матеріалів справи не вбачається, що працівниками поліції було виконано вимогу ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення особи, яка керує транспортним засобом, і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, від керування транспортним засобом.

За таких обставин, у справі відсутні докази, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження огляду у лікаря нарколога на вимогу працівника поліції та мав ознаки наркотичного сп`яніння, які давали для цього підстави, а висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 обґрунтовані на припущеннях, витлумачені судом не на користь особи, а на користь органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції помилково не звернув уваги на фактичні обставини справи, не дослідив відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, щодо досліджуваних подій та не прийняв до уваги факт порушення працівниками поліції вимог законодавства, що регулюють такі правовідносини при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 обґрунтовані на припущеннях, витлумачені судом не на користь особи, а на користь органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- скасувати, провадження у справі закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук