ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1383/24 Справа № 175/5297/23 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., за участю: ОСОБА_1 , захисника - адвоката Капітанова Д.Г., представника потерпілого - адвоката Мухи С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження по справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вказана скарга містить клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження, вмотивоване тим, що згідно із наявною у матеріалах провадження розпискою його захисник отримав копію оскаржуваної постанови 19 квітня 2024 року.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши доводи клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову суду першої інстанції було винесено 08 квітня 2024 року за наслідками судового розгляду, проведеного за участю ОСОБА_1 та його захисника Капітанова Д.Г., учасникам процесу було роз`яснено порядок та строк її апеляційного оскарження, а тому останнім днем подання апеляційної скарги було 18 квітня 2024 року. Із матеріалів справи вбачається, що постанова була винесена 08.04.2024 року, надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 09.04.2024 року, а загальний доступ до неї був наданий 10.04.2024 року (а.с.106-108), що свідчить про наявність у апелянта належної і достатньої можливості довідатись про зміст постанови та подати апеляційну скаргу своєчасно. Проте згідно із даними поштового відправлення її було подано до установи поштового зв`язку 27 квітня 2024 року (а.с. 96, 97), тобто з пропуском строку апеляційного оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку апеляційного оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження.

Доводи апелянта про те, що 08 квітня 2024 року суд не оголосив прийняте рішення, а після заслуховування доводів сторін пішов до нарадчої кімнати до закінчення робочого дня, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, оскільки за будь-яких обставин у сторони захисту, яка не виявила бажання дочекатися оголошення рішення, одночасно були всі розумні підстави вважати, що постанову у справі буде винесено та оголошено у то самий день, або принаймні не пізніше наступного дня.

З 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 та захисник, виявляючи розумну зацікавленість у судовому провадження, учасниками якого вони є, мали можливість ознайомитися з постановою у суді першої інстанції, а з 10 квітня 2024 року у ЄРДСР. Натомість захисник, згідно із його власними поясненнями, отримав копію постанови 19 квітня 2024 року, за межами строку апеляційного оскарження, а ОСОБА_1 , який копію постанови взагалі не отримував, подав апеляційну скаргу ще через вісім днів, - 27 квітня 2024 року, - і така затримка не має розумного обгрунтування.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, які б могли слугувати підставою для його поновлення, у зв`язку із чим у поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу належить повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця