ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/803/24 Головуючий 1 інстанції: Нечипоренко І.М.
Провадження №33/818/658/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Данила В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Данила В.М. на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 26 січня 2024 року о 18 год. 50 хв. у Харківській області, Харківському районі, смт.Пересічне, вул.Курортна, 3, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chevrolet Lacetti, р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП ХОР «ОКНЛ», результат позитивний, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Данило В.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, розгляд справи відбувся за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказав, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, остання вживала алкогольні напої за три дні до зупинки поліцейськими її транспортного засобу. Зазначив, що працівники поліції під час складання протоколу порушили вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: склали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, не відсторонили останню від керування транспортним засобом. Наголосив, що лікарем у висновку №259 не зазначено число та місяць складання акту медичного огляду. Вважає, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять відображення цілісної картини події і обстановки. Інспектором поліції не зазначено в протоколі ID-номер пристрою, яким велась відеофіксація.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Данила В.М., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №289084 від 26 січня 2024 року, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з зазначенням, що вона з ним згодна; рапорт працівника поліції від 26 січня 2024 року; висновок лікаря КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_2 , відповідно якого ОСОБА_1 26 січня 2024 року о 19 год. 50 хв. перебувала у стані алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, за інформацією якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; постанову від 26 січня 2024 року, якою на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; дані відеозаписів, якими зафіксовано факт згоди ОСОБА_1 на процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та саму процедуру, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно даним акту огляду та рапорту від 26 січня 2024 року поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів.

Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Доводи захисника ОСОБА_3 про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є безпідставними та спростовуються даними рапорту інспектора ПОГСВГ ВП ХРУП №3 в Харківській області Гречки О.В. від 26 січня 2024 року, відповідно до якого останню було відсторонено від подальшого керування автомобілем Chevrolet Lacetti, р.н. НОМЕР_1 та залишено транспортний засіб на місці зупинки без порушень ПДР України (а.с.2).

Твердження захисника Данила В.М. про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять відображення цілісної картини події і обстановки та інспектором поліції не зазначено в протоколі ID-номер пристрою, яким велась відеофіксація, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання в апеляційній скарзі на незазначення лікарем в висновку №259 числа та місяця складання акту медичного огляду, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, остання та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Данила В.М. - залишити без задоволення, а постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня