Справа № 166/1119/24 Провадження №33/802/722/24 Головуючий у 1 інстанції:Свистун О. М.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

захисника ОСОБА_1 Гарбара О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Гарбара Олександра Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 23.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.07.2024 року о 00 годині 20 хвилин на КПП автодороги Т-308 (перехрестя Заліси Здомишель -Шменьки) Ковельського району Волинської області керував автомобілем "Audi A6", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого огляду в медичному закладі в установленому законом порядку відмовився, чим вчинив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.36-37).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Гарбар О.М. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою та апеляційну скаргу.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що в судовому засіданні 23.09.2024 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови. 24.09.2024 року було складено повний текст постанови, того ж дня постанову було надіслано учасникам справи. 04.10.2024 року ним було подано апеляційну скаргу. 12.10.2024 року ним було отримано постанову Волинського апеляційного суду від 10.10.2024 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений із поважних причин, а тому просить його поновити (а.с.59-61).

В апеляційній скарзі захисник вважає, що оскаржуване рішення прийнято при неналежному з`ясуванні судом всіх обставин, які мають значення для справи, неповному дослідженні доказів та їх оцінки, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує на те, що в матеріалах справи наявний диск з відеозаписами, які були здійснення частково на боді-камеру поліцейського, а також на особистий мобільний телефон працівників поліції до приїзду патрульної поліції. Також дані відео не є безперервними, а тому не можуть бути належними доказами у справі.

Крім цього, із зазначених відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та перебував у стані сп`яніння, зокрема його поведінка була цілком адекватною обстановці, на це вказує і те, що його спілкування є логічно-послідовним. Також суд першої інстанції не викликав та не допитав в якості свідків поліцейських, які надали свої пояснення та які покладено в основу оскаржуваної постанови (а.с.64-69).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Виходячи з наведених в апеляційній скарзі доводів суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196355 від 13.07.2024 року (а.с.1);

- рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 2 (смт Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 13.07.2024 року про реєстрацію повідомлення зі служби 102 про зупинку автомобіля марки «Ауді» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Ратнівська ЦРЛ» від 13.07.2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с.4);

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є поліцейськими зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області, від 13.07.2024 року (а.с.5, 6, 7);

-рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Педича С. від 13.07.2024 року (а.с.8);

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2593832 від 13.07.2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, тобто непред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія (а.с.11);

-відеозаписом події (а.с.12).

Згідно довідки складеної начальником ВП № 2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Бончак О. від 13.07.2024 року вбачається, що згідно бази НАІС ІПНП громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія отримував 04.08.2012 року НОМЕР_2 категорії «А, В, С» (а.с.9).

Також, відповідно до довідки складеної начальником ВП № 2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Бончак О. від 13.07.2024 року вбачається, що згідно бази ІПНП «Адмінпрактика» встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності притягувався 06.01.2024 року за ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КпАП України (а.с.10)

Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Відсутність безперервного відеозапису жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КпАП України, оскільки сторона захисту не довела, що події чи обставини, які відбулися поза відеозаписом, свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, а також наведені захисником в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Гарбару Олександру Миколайовичу в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ратнівського районного суду Волинської області від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Апеляційну скаргу захисника Гарбара Олександра Миколайовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.