Справа №521/8026/24
Номер провадження 3/521/5644/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Непоради О.М.,

за участю секретаря - Зубчевського Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі матеріали, що надійшли з Одеської митниці ДМС України, за протоколом складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 471 МК України,

за участю сторін провадження:

представника Одеської

митниці ДМС України - Крікунової С.О.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Чумаченко С.О.,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0297/50000/24 від 10.03.2024 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 10.03.2024 року о 10 год. 42 хв., в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Серпневе1-Басарабяска» Одеської митниці на виїзд з України в Молдову прибув рейсовий автобус сполученням Приморск (Україна) - Кишинев (Молдова) «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, пасажиркою їхала: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_3 .

Під час спільного прикордонно-митного контролю догляду громадянки України ОСОБА_1 серед особистих речей без ознак приховування від митного контролю було виявлено незаявлені та не пред`явлені до митного контролю: книга, ТАРАС ШЕВЧЕНКО (КОБЗАР) повна збірка поезій.742 сторінки, видання КИЇВ- 1939р. Державне літературне видавництво, 1 (одна) шт., що можливо має ознаки культурної, історичної чи антикварної цінності.

Виявлений предмет переміщувався без ознак приховування та його виявлення не було ускладнене у будь-який спосіб. Згідно ст. 374 Митного кодексу України «Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України», п.5 «Культурні цінності за кодами 9701 10 00 00, 9701 90 00 00, 9702 00 00 00, 9703 00 00 00, 9704 00 00 00, 9705 00 00 00, 9706 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД , виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню».

Згідно п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» - «вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України".

Також відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 ( п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України) Свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються в установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва.

На момент переміщення через митний кордон у гр. України ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши на свій розсуд проходження митного контролю через таку зону (коридор) при наявності у неї товарів, що можливо відносяться до культурних цінностей або є предметами музейного значення і мають культурну, історичну цінність, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

На підставі вищевказаних обставин, у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про ПМП за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймала, однак приймала участь його захисник, яка надала пояснення по суті складеного протоколу та просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 471 МК України та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за частиною 3 статті 471 МК України настає у разі недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Виявлена у ОСОБА_1 книга, ТАРАС ШЕВЧЕНКО (КОБЗАР) повна збірка поезій.742 сторінки, видання КИЇВ- 1939р. Державне літературне видавництво, 1 (одна) шт., згідно ст. 374 МК України «Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України», п.5 «Культурні цінності за кодами 9701 10 00 00, 9701 90 00 00, 9702 00 00 00, 9703 00 00 00, 9704 00 00 00, 9705 00 00 00, 9706 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД , виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню».

Згідно п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» - «вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України".

Також відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 ( п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України) Свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються в установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва.

Частина 1 ст. 365 МК України закріплює, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Таким чином, ОСОБА_1 не заявила митному органу точні відомості про переміщувані нею через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.

На момент переміщення через митний кордон у гр. України ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Зокрема, санкція ч. 3 ст. 471 МК України за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, з конфіскацією товарів або без такої.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

При обранні адміністративного стягнення суд враховує особу правопорушника, яка вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, тяжкі наслідки від дій ОСОБА_1 не настали.

Такі висновки суду, узгоджуються з позицією Одеського апеляційного суду, зокрема, яка викладена у постанові Одеського апеляційного суду від 27.05.2024 (справа 521/18763/23, номер провадження33/813/1342/24), згідно якої апеляційний суд визнає вірними висновки місцевого суду про наявність обґрунтованих підстав для застосування щодо правопорушника положень ст. 22 КУпАП, із визнанням вказаного правопорушення малозначним та закриття провадження у справі, обмежившись усним зауваженням, якщо дії особи не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, та порушення не потягло за собою будь-яких негативних наслідків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного, суд враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, малозначність та невисоку суспільну небезпеку даного діяння, особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, та те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам, приходить до переконання, що вчинені дії є малозначними, а накладення на неї стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 268, 460, 471, 527, 528, 529 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про порушення митних правил № 297/50000/24, від адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Непорада