Справа № 464/1257/24 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/728/24 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника- адвоката Торопчина О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10.02.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Львові на просп. Червоної Калини, 85А, керував транспортним засобом «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Торопчин О.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у нього не було обов`язку проходити огляд.

Звертає увагу, що в автомобілі перебувало 7 чоловік, тоді як такий транспортний засіб обладнаний 4-ма посадковими місцями, а тому ОСОБА_1 перебував в автомобілі між передніми сидіннями, а не заднім, як це зазначено в показаннях свідків з числа поліцейських.

Зауважує, що судом не було допитано жодного із свідків, які перебували у автомобілі.

Не погоджується з тим, що суд надав перевагу показанням поліцейських та не взяв до уваги показання водія ОСОБА_3 з тих підстав, що остання перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1

Заперечує зміну розташування осіб в автомобілі, про що зазначає суддя у постанові, з тих підстав, що таке переміщення було б проблематично виконати.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника Торопчина О.Д. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 570416 від 11.02.2024. Від дачі пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився (а.с.1);

долученим до матеріалів відео на носії інформації (компакт-диску), яке дозволяє чітко встановити обставини справи, дії, поведінку та зміст розмови осіб (особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського) на місці виявлення особи, та з яких беззаперечно вбачається висловлена ОСОБА_1 . поліцейському відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3);

рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівські області ДПП Візняк В.В. від 11.02.2024 (а.с. 4);

довідкою з інформаційного порталу НП України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав 02.05.2019 посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 5);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1414973 від 11.02.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді 510 грн штрафу (а.с. 6).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі є безпідставними.

Як вбачається з рапорта інспектора поліції В.Візняк під час час патрулювання в складі екіпажу «Омега-453» за адресою: м. Львів, просп. Червоної Калина, 85а, було виявлено транспортний засіб Audi A7, реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якої, керуючи транспортним засобом, виїхав на призначений для зустрічного руху бік. Після зупинки вказаного транспортного засобу, водій, який ним керував, з метою уникнення відповідальності з водійського місця почав пересідати на заднє пасажирське місце. Водія встановлено. Ним виявився ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі у встановленому законом порядку. Водій ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Вказане узгоджується з долученим до матеріалів справи відеозаписом, відповідно до якого після зупинки автомобіля марки «Audi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поліцейській підходять до автомобіля та спостерігають, як водій такого намагався помінятися з пасажиром місцями та пересісти на заднє пасажирське сидіння. За кадром чути, як інспектор поліції ОСОБА_4 говорить «Не встиг… не встиг… закрив двері». Через якийсь час відкрилося вікно зі сторони водія, та водій ОСОБА_1 перебував між передніми кріслами, а на місці водія перебувала ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_1 перемістився на заднє пасажирське місце.

Окрім цього, вищезазначені обставини підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні першої інстанції інспекторів поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Твердження апелянта про те, що автомобілем керувала ОСОБА_5 розцінюється апеляційним судом як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, всупереч доводам апелянта, суд першої інстанції відкинув показання ОСОБА_5 , не лише з підстав того, що остання перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1 , а й тому, що такі показання не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах