Провадження №3/750/352/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, головного сержанта взводу в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 22.12.2023 року о 18:13 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Шевченка, 116-А, керував автомобілем ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від продуття приладу Драгер та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, вказав, що їхав з смт. Гончарівське дуже втомлений, після завдання командира, зі зброєю та людьми. Зупинили поліцейські безпідставно за порушення ПДР, запропонували пройти огляд, він відмовився, бо був втомлений, а не п`яний, дві доби не спав, перебував на позиціях на кордоні з РФ. Він був тверезий, поспішав, щоб відвезти людей і здати терміново зброю, ознак сп`яніння у нього не було, тому відмовився. Після складання протоколу він повідомив командира, передав зброю і самостійно поїхав до лікарні, де пройшов огляд і отримав висновок, що тверезий. Також надав на підтвердження ним зазначеного рапорт командира в/ч НОМЕР_1 та висновок ЧОПНЛ.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №611259 від 22.12.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.12.2023, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2023, розписку ОСОБА_1 , рапорт інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Олександра Чайки від 22.12.2023, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1144398 від 22.12.2023, відеозапис до протоколу серії ААД №611259 від 22.12.2023, переглянутий в судовому засіданні, а також долучені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документи, зокрема рапорт командира військової частини НОМЕР_1 , виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №933 від 22.12.2023 (складену о 20:05 год.), суд приходить до наступного.

Відповідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній при спілкуванні з працівниками поліції веде себе адекватно, пояснює, що трохи збився, бо не знає міста. Після чого працівник поліції просить вийти того з автомобіля, питає, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що водій відповідає, що не вживав. Після такої відповіді поліцейський пропонує пройти огляд на місці зупинки, на що ОСОБА_1 не погоджується, інший працівник пропонує проїхати до лікаря, однак ОСОБА_1 також відмовляється. При цьому перший працівник поліції починає казати, що ОСОБА_1 «їздить і порушує ПДР, по формі, ще й п`яний». На що водій ОСОБА_1 вказує, що він тверезий, однак працівник поліції голосно відповідає: «А я кажу, ви п`яний». Після цього зазначає, що чує запах алкоголю і дає вказівку викликати ВСП. Такі ознаки сп`яніння, як «порушення координації рухів, порушення мови» з відеозапису взагалі не вбачаються та поліцейським не називаються, як і ставиться під сумнів така ознака як «запах алкоголю з порожнини рота», оскільки прохання працівника поліції до ОСОБА_1 видихнути в його бік на відеозаписі суд не побачив, тоді як в автомобілі перебувала ще одна особа і коли саме та від кого саме поліцейський почув запах алкоголю є незрозумілим.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 надав суду оригінал виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №933 від 22.12.2023, з якої вбачається, що 22.12.2023 о 20:05 год., тобто в межах двох годин після зупинки, він був оглянутий лікарем наркологом і медичний огляд зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння не виявив. Alcotest 5500 - 0,00‰, взята кров та сеча на аналіз о 20:10 год. 22.12.2023. Результатом токсикологічного дослідження №664 в крові та сечі етанол не виявлено, кров 0,0‰, сеча 0,0 ‰.

Аналізуючи правові норми, суд звертається до ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, до яких відноситься і поліція, зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ст. 130 КУпАП в поєднанні з п. 2.5 Правил дорожнього руху, суд розуміє в такому контексті, що поліцейський вправі висунути вимогу про проходження медичного огляду не будь-якому водієві, а лише тому, у кого дійсно об`єктивно присутні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Описані в Інструкції ознаки сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

З доданих ОСОБА_1 до матеріалів справи документів, вбачається, що після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, він викликав командира, здійснив необхідні дії щодо передачі зброї та самостійно, в межах 2 годин після зупинки пройшов освідування у лікаря-нарколога КНП «ЧОПНЛ», був обстежений лікарем. З виписки №933 від 22.12.2023 вбачається, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, тверезий.

За таких обставин, досліджені матеріали медичного огляду в порядку самозвернення водія до медичного закладу в своїй сукупності з урахуванням пояснень того, наданих в судовому засіданні, на думку суду, формують обґрунтований сумнів у дійсності стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 під час керування ним 22.12.2023 року о 18 годині 13 хвилин у м. Чернігові по вул. Шевченка, 116-А, транспортним засобом, у порівнянні з тими відомостями, які відображені у протоколі та зафіксовані на відеозаписі до нього.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Дослідивши усі докази в справі про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом презумпції невинуватості та правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність доказами поза розумним сумнівів факту керування ОСОБА_1 22.12.2023 о 18:13 год. транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР.

З врахуванням наведеного, встановлені в судовому засіданні обставини не дають достатніх підстав вважати, що наявний склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь