Провадження № 3/522/7375/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., розглянувши в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Андрусь А.А., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого, одруженого, який має інвалідність ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Так, 20.06.2024 року о 22:48 год., в м. Одеса, Італійський бульвар, 1В, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «LEXUS ES 300H», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку відмовився.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 813831 від 20.06.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив справу відносно нього закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив суду, що 20.06.2024 року приблизно о 23 год. 10 хв., він повертався додому з роботи, працівники поліції зупинили його біля дому по вул. Італійський бульвар, 1-А, у зв`язку із тим, що він не включив покажчик повороту. Коли працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, він їм сказав, що в Драгер продувати не буде, оскільки не довіряє цим приладам, а пройде освідування тільки в медичному закладі, але працівники поліції йому відмовили, оскільки вже склали протокол. Після цього, за ним заїхав друг, який доставив його до закладу охорони здоров`я протягом двох годин, де він пройшов освідування та отримав висновок, згідно якого ознак сп`яніння у нього виявлено не було. Звернув увагу, що алкогольні напої того дня не вживав, та взагалі рідко їх вживає, оскільки працює лікарем-хірургом, та його можуть викликати на роботу у будь-який час. Також зазначив, що має на утриманні вагітну дружину та тяжко хвору матір.

Захисник ОСОБА_2 просив справу відносно його підзахисного закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , яка пояснила суду таке. Вказала, що вона є дружиною ОСОБА_1 та 20.06.2024 року приблизно о 23:00 годині, більш точного часу не пам`ятає, їй зателефонував чоловік та повідомив, що він знаходиться біля двору їхнього дому з працівниками поліції, які запідозрили його у вживанні алкогольних напоїв та керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Коли вона вийшла у двір будинку, побачила її чоловіка з працівниками, який сперечався з поліцейськими та намагався довести, що не вживав алкогольні напої, йому було запропоновано пройти тест на місці, але він відмовився, оскільки не довіряє даним алкотеста та вияв бажання пройти тест в закладі охорони здоров`я, про що неодноразово повідомляв, однак працівники поліції заявили, що він може зробити це самостійно. У них з чоловіком навіть була невелика сварка через цю ситуацію, однак запаху алкоголю вона від нього не чула і почервоніння обличчя не було. Там на місці також був присутній охоронець чи консьєрж. Після того, як було складено протокол відносно її чоловіка, він наполягав, щоб працівники поліції відвезли його до медичного закладу, однак йому було відмовлено. Вони разом з чоловіком поїхали до медичного закладу, куди її не пустили, де він пройшов огляд на стан сп`яніння та алкоголю не було виявлено.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив суду, що він працює охоронцем в буд. АДРЕСА_2 та 20.06.2024 року приблизно о 23:00 годині, більш точного часу не пам`ятає, до двору будинку заїжджав мешканець будинку ОСОБА_1 на власному транспортному засобі, йому відомо, що він працює лікарем. По камерам відео спостереження він побачив, що за вищезазначеним транспортним засобом їхали працівники поліції з включеними проблисковими маячками, тому в силу своїх обов`язків, він вийшов на вулицю, щоб дізнатись, що трапилось, та на вулиці йому стало відомо, що працівники поліції запідозрили ОСОБА_1 у вживанні алкогольних напоїв за кермом, на що ОСОБА_1 неодноразово повторював, що алкогольні напої не вживав, не довіряє приборам та буде проходити огляд тільки в медичному закладі. Чув як дружина ОСОБА_1 також казала, що він тверезий. Запаху алкоголю він також не чув від ОСОБА_1 Потім приїхав інший екіпаж патрульної поліції. Коли вже працівники поліції склали протокол, ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що він бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак поліцейські повідомили, що вже складено протокол, тому що він це може зробити самостійно. Після того, як працівники поліції відпустили ОСОБА_1 , він заїхав у паркінг.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, допитавши свідків, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 813831 від 20.06.2024 року, підтверджується: 1) відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; 2) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.06.2024 року; 3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 4) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 12.05.2010 року; 5) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої гр. ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Судом був досліджений відеозапис на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 було долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2024 року №001993, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Однак, вказаний висновок суд не може прийняти до уваги, з огляду на таке.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, відповідно до вищевказаних норм, при огляді у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду обов`язковою є присутність поліцейського, з метою усунення сумніві щодо його достовірності.

Так, при дослідженні судом відеозапису долученого до матеріалів справи, встановлено, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, від чого останній відмовився, та в подальшому запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, що також підтверджується направленням долученим до матеріалів справи, однак останній відмовився, та вже після того, як йому було повідомлено, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, почав наполягати на проходженні такого огляду в медичному закладі, що підтверджується й показами допитаних судом свідків.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Будь-яких доказів щодо наявності пільг, які передбачають звільнення особи від сплати судового збору, матеріали справи не містять та суду на момент розгляду справи надано не було.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого, одруженого, який має інвалідність ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого, одруженого, який має інвалідність ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнити від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ