Справа №950/2204/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Стеценко В. А.
Номер провадження 33/816/929/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 03 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 03 місяці, за те, що 14 липня 2024 року близько 12 год. 25 хв. в Сумській області с. Першотравневе на вул. Миру, керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом від 05 січня 2022 року Лебединським відділом ДВС, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що матеріли справи не містять підтвердження керування ним транспортним засобом, оскільки останнього було затримано під час знаходження в автомобілі з вимкнутим двигуном. Також, жодних відеозаписів чи показів свідків, які б підтвердили факт керування автомобілем ОСОБА_2 , у матеріалах справи відсутні.

Окрім цього ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Щодо обмеження в праві керування транспортним засобом встановленим 05 січня 2022 року Лебединським відділом ДВС, апелянт зауважує про те, що йому не було відомо про наявність такого обмеження та про наявність заборгованості, оскільки копія постанови державного виконавця не направлялася.

Також, після погашення заборгованості було встановлено її відсутність, а тому постановою Державного виконавця Лебединського ВДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 липня 2024 року ВП № 66524617 було скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цього, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити вимоги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншим.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Так, відповідальність за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 781033 від 14 липня 2024 року;

- постанови державного виконавця Лебединського ВДВС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Хрін В.В. від 05 січня 2022 року ВП № 66524617 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Так, враховуючи наявність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якого згідно розрахунку від 05 січня 2022 року, за період з 16 серпня 2021 року по 01 січня 2022 року, в сумі 12 516 грн. 66 коп., перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа № 2-1160/10 виданий 28 липня 2010 року;

- відеозапису із нагрудної камери працівників поліції, яким зафіксовано керування ОСОБА_2 транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису із нагрудної камери працівників поліції вбачається, як в с. Першотравнева на вул. Миру поліцейськими було зупинено автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 . З місця водія вийшов ОСОБА_1 , який надав працівникам поліції документи на підтвердження особи водія. Під час перевірки особи, було встановлено наявність постанови державного виконавця від 05 січня 2022 року, яким ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами.

Жодних заперечень щодо керування транспортним засобом, ОСОБА_1 не висловлював працівниками поліції.

Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому доводи апеляційної скарги в даній частині є необґрунтованими.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, також в протоколі міститься особистий підпис останнього.

Отже, даний довід апеляційної скарги спростовується підписом ОСОБА_1 в протоколі, яким він підтвердив, що ознайомлений з протоколом де вказано, що про роз`яснення йому прав та наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 126 КУпАП. Заперечень, щодо складеного протоколу останнім не зазначено.

Окрім цього, апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частиною 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Зміст наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» передбачає обізнаність особи про хід і обставини виконавчого провадження, тобто ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження мав безперешкодну можливість ознайомитись з його матеріалами, однак, не проявив себе, як сумлінний боржник і впродовж тривалого часу, а саме, після пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1160/10 виданого 28 липня 2010 року Лебединським районним судом Сумської області про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини, до часу складання відносно нього протоколу за ч. 3 ст. 126 КУпАП, не цікавився ходом виконавчого провадження № 66524617, яке було відкрито.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що підставою для прийняття виконавцем рішення про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами стало те, що останній допустив заборгованість зі сплати аліментів, і ухиляючись, таким чином, від виконання судового рішення, останній мав розуміти наслідки таких своїх свідомих протиправних дій та цікавитись, яка за це передбачена відповідальність.

З врахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 стосовно того, що про існування відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами він не знав, при тому, що останньому достеменно відомо про наявність у нього обов`язку зі своєчасної та повної сплати аліментів.

Долучена до апеляційної скарги постанова державного виконавця Лебединського відділу ДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хрін В.М. від 25 липня 2024 року про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у зв`язку із погашенням ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів, не спростовує наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАп, оскільки на момент зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції, останній був обмежений у праві керуванням транспортним засобом, а постанова державного виконавця від 05 січня 2022 року була чинна.

Таким чином, зазначені обставини доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), і підстав для закриття даної справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, як просить апелянт, у даному випадку не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд вважає, що вчинене ним адміністративне правопорушення є малозначним зважаючи на погашення ним заборгованості зі сплати аліментів та винесенням державним виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25 липня 2024 року

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, зокрема те, що обмеження у керуванні транспортним засобом під час провадження у справі було скасоване, апеляційний суд вважає, що скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним та не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, тому до нього слід застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 03 місяці, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.