Номер провадження: 3/161/4973/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката Ольховського М.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вараш Рівненської обл., громадянина України, із неповною вищою освітою, одруженого, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.07.2024 року о 21:27, в м. Луцьку по вул. Володимирська, 91-В, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом PEUGEOT 407, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в лікаря-нарколога ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що причиною його зупинки працівниками поліції стало порушення ним вимог ПДР України, а саме: проїзд світлофора на заборонений (червоний) сигнал. Дане правопорушення він дійсно вчинив. В ході спілкування з поліцейськими останні повідомили про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду. Із такою вимогою він погодився та повідомив, що у заклад охорони здоров`я він поїде на своєму автомобілі та у супроводі своєї дружини. Однак, поліцейські у задоволенні такого прохання йому відмовили, попри те, що він наполягав щодо його доставлення у медичний заклад разом із дружиною.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ольховський М.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі щодо його підзахисного у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення. Суду пояснив, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому його дії були помилково кваліфікованими, як порушення вимог п. 2.5 ПДР України. У свою чергу, долучені до матеріалів справі докази містять розбіжності між собою. Також зазначив, що після складення щодоОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній з власної ініціативи пройшов огляд у КП «ВОПЛ м. Луцька» де було встановлено відсутність у нього будь-якого сп`яніння. Відтак, підстави стверджувати щодо наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння в поліцейського були відсутні.

Відповідне клопотання в письмовій формі долучено до матеріалів справи (а.с. 22-29).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104827 від 27.07.2024 року, складеним інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Маркевичем Я.Р. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 29.07.2024 року з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.08.2023 року (а.с. 3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 27.07.2024 року з якої слідує, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Відомості щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КП «ВОПЛ м. Луцька» відсутні (а.с. 4);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2696939 від 27.07.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 5). Вказана постанова є чинною та як слідує із інформації з веб-порталу «Судова влада України» ОСОБА_1 на час ухвалення даної постанови не оскаржувалася;

-рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Маркевича Я.Р. від 27.07.2024 року зі змісту якого слідує, що причиною зупинки транспортного засобу PEUGEOT 407, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім вимог ПДР України (а.с. 6);

-відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейського на яких зафіксовано наступне. Внаслідок зупинки транспортного засобу PEUGEOT 407, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено причини такої. В ході спілкування з водієм працівниками поліції встановлено наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, про що його було повідомлено. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 запропоновано пройти у встановленому законодавством порядку огляд на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння. Водій першочергово погодився проїхати до КП «ВОПЛ м. Луцька», проте згодом почав висувати вимоги, за умови задоволення яких він проїхав би у медичний заклад. Надалі, ОСОБА_1 продовжував наполягати на проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння «під умовою», а через певний час оспорював наявність у нього ознак такого сп`яніння та сперечався з поліцейським. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 ПДР України (а.с. 7).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу, жодний із перелічених вище доказів ОСОБА_1 , спростованим не був.

Доводи сторони захисту про те, що від огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, суд оцінює критично, оскільки своєю поведінкою останній фактично ухилився від проходження такого.

На переконання суду, погодження ОСОБА_1 на проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я «під умовою», вірно кваліфіковано працівниками поліції як порушення вимог п. 2.5 ПДР України, оскільки виконання відповідної вимоги повинно бути безумовним, відбутися відразу після його оголошення, а не внаслідок виконання поліцейських певних вимог, названих водієм.

Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо порушення працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки дослідженими матеріалами справи достовірно підтверджується повна відповідність дій інспектора вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також положенням КУПАП.

Одночасно з цим, суд не приймає до уваги наданий адвокатом Ольховським М.В. консультаційний висновок спеціаліста КП «ВОПЛ м. Луцька» № 513 від 28.07.2024 року з огляду на таке.

Насамперед суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого складено вищевказаний висновок, був проведений поза межами здійснення працівниками поліції процедури виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому такий не спростовує правильність кваліфікації дій останнього, як порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Разом з тим, суд наголошує на тій обставині, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування в такому стані, що становить окремий склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому наданий консультаційний висновок спеціаліста № 513 від 28.07.2024 року не заслуговує на увагу.

Відтак, невизнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У свою чергу, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 спостерігалися поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, які не реагують на світло та неприродна блідість

Згідно п. 12 Розділу І» Інструкції, - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я,був зафіксований за допомогою технічного засобу відеозапису, що в повній мірі відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що інспектором поліції при складенні адміністративних матеріалів було порушено вимоги Інструкції.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Суд також враховує ту обставину, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська