Сарненський районний суд
________________________________________________
Справа № 572/2991/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 06 липня 2024 року о 12 год. 26 хв. по вул. Центральна с.Вири Сарненського району Рівненської області, керував транспортним засобом Honda DIO, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду та визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник Ковташ В.Д., який представляє інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що останній 06 липня 2024 року о 12 год. 26 хв. керував транспортним засобом Honda DIO, без номерного знаку по вул. Центральна с.Вири Сарненського району Рівненської області, де його зупинили працівники поліції. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 не відмовлявся.

Захисник вказує, що ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року через істотні недоліки, які не можуть бути усунуті в суді матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, повернуто до Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області для належного оформлення з наступними зауваженнями суду:

1. при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення органом, який складав протокол, не дотримано положень закону, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення не містить пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не підписаний нею. В графі протоколу «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено, що від підпису та отримання копії протоколу відмовився;

2. у протоколі не зазначено свідків, тоді як у разі відмови особи від надання пояснень щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, або підпису, уповноважена особа, яка склала протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, має залучити до участі свідків події та понятих, у присутності яких вносяться відомості до протоколу про адміністративне правопорушення та відбираються їх письмові пояснення;

3. до матеріалів справи долучений відеодиск, однак в самому протоколі не зазначено, що саме велась відеофіксація і яким технічним пристроєм. Диск, який доєднаний до матеріалів справи не містить всю інформацію подій, файл, який записаний на відеодиску перерваний.

18 жовтня 2024 року до Сарненського районного суду Рівненської області знову від Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи, після її повторного надходження до суду, вважає, що зазначені в ухвалі Сарненського районного суду Рівненської області від 23.09.2024 недоліки, належним чином не усунуті та з огляду на пояснення працівників поліції, викладені в рапортах від 11.10.2024 і не можуть бути усуненні. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 не відмовлявся. Відтак через істотні порушення порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, відсутності належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом могли підтвердити вину ОСОБА_1 , в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні досліджено відеодиск, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 від проходження від огляду не відмовлявся, а навпаки погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора. На ньому фрагмент відеозапису закінчується. Інших відеозаписів на яких була б зафіксована відмова ОСОБА_3 від проходження огляду не зафіксована. Відтак через істотні порушення порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, відсутності належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом могли підтвердити вину ОСОБА_1 , в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyevav.Russia» та «Karelinv.Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» № 46477/99, Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необгрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП діях ОСОБА_1 ..

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :