Справа № 932/6941/24
Провадження № 3/932/3323/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Татарчук Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА№121505 від 19.07.2024 року, 19 липня 2024 року о 00:40 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Tоyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Тополиній, буд. 25А в м.Дніпро, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 провину у скоєнні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 19.07.2024 року він з дружиною був у друзів. Близько о 00.40 год. вони поїхали, за кермом була дружина, а він перебував позаду на пасажирському сидінні. По дорозі, вони потрапили в ДТП, внаслідок чого дружина, злякавшись, покинула місце дорожньо-транспортної пригоди.

Огляд на стан сп`яніння не пройшов, так як не розумів для чого йому його проходити, якщо він не був за кермом транспортного засобу. Не повідомляв працівникам поліції те, що за кермом транспортного засобу була його дружина. Про дані обставини у нього і не питали поліцейські.

Опитана у суді свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона та чоловік ОСОБА_1 19.07.2024 року перебували у друзів. Десь о 00.00 год. вони вирішили поїхати, і за кермо автомобіля «Tоyota Camry» сіла вона, так як мала намір спробувати керувати транспортними засобами, так як навиків водіння до цього не мала. Також, вона не має прав на керування транспортними засобами. ОСОБА_1 перебував позаду на пасажирському сидінні. В процесі руху, вона не чула звукових сигналів від поліцейських, але біля перехрестя побачила патрульний автомобіль. По дорозі, вони потрапили у ДТП. І так як вона не має прав керування транспортними засобами, то дуже злякалась, а тому, покинув салон авто з іншої незаблокованої сторони, покинула місце події, сховавшись спочатку в покинутий будинок, а потім пішла додому. При цьому, ОСОБА_1 залишився в авто позаду на пасажирському сидінні.

Зазначила, що у друзів, ні вона, ні ОСОБА_1 , не вживали алкогольних напоїв.

Захисник адвокат Тарасевич С.В. просив суд закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що працівниками поліції були порушені вимоги щодо порядку огляду на стан сп`яніння водіїв, які керують транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, проте на відеозаписі не зафіксовано вказаних обставин. ОСОБА_1 просив пояснити мету такого огляду, так як він не керував транспортним засобом.

Крім того, зазначив, що наявний відеозапис не є не безперервним, що унеможливлює встановити, яким чином працівники поліції визначили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена й повністю знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, що виразилося у відмові на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА№121505 від 19.07.2024 року, рапортом щодо обставин скоєного правопорушення, відеозаписом із обставинами подій 19.07.2024 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, судом не приймаються, оскільки факт керування ним транспортним засобом «Toyota Camry» НОМЕР_1 підтверджується складеним протоколом, а також рапортом, у якому вказано, що автомобіль «Toyota Camry» проігнорував вимогу про зупинку транспортного засобу, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини.

Крім того, відеозаписом підтверджується, що поліцейськими було здійснено переслідування транспортного засобу «Toyota Camry». При цьому, з відео вбачається, що до моменту підходу до транспортного засобу працівниками поліції з нього ніхто не виходив, та окрім ОСОБА_1 у транспортному засобі інших осіб не було.

Пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що за кермом автомобіля «Toyota Camry» перебувала вона, а не ОСОБА_1 , судом не приймаються, оскільки про те, що саме ОСОБА_2 керувала транспортними засобом, ОСОБА_1 не повідомляв на місці події, дана версія з`явилась лише в суді, і жодними доказами, в тому числі, відеоматеріалом, не підтверджується.

Посилання сторони захисту про те, що на відео не зафіксовано обставин встановлення ознак сп`яніння у водія, також судом не приймаються, оскільки наявним у справі рапортом зафіксовано, що під час розмови поліцейських з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, про що також зазначено у складеному протоколі.

Твердження захисту про визнання наданого відеозапису недопустимим доказом, оскільки він не є безперервним, судом, як підстава визнання такого доказу неналежним не приймається, оскільки письмові докази та відеозапис, що наявні в матеріалах справи, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, при цьому, переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведені в них, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, наявні у справі письмові докази узгоджуються із наданим відеозаписом, а тому сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

При визначенні виду адміністративного стягнення, обставини скоєного адміністративного правопорушення, суспільну небезпечність даного правопорушення, особу правопорушника, вважаю можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Роз`яснюємо, що відповідно до ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 308 КУпАП визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень (номер рахунку (IBAN) UA0004001, отримувач ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) номер рахунку UA0026001).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя Л.О.Татарчук