Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
30.10.2024 394/1011/24
3/394/620/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

16.10.2024 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло одразу чотири протоколи: протокол серії ЕПР1 № 136547 від 25.09.2024 р. зареєстрованого за № 394/1012/24, номер провадження 3/394/621/24; протокол серії ЕПР1 № 136556 від 25.09.2024 р. зареєстрованого за № 394/1012/24, номер провадження 3/394/621/24; протокол серії ЕПР1 № 136560 від 25.09.2024 р. зареєстрованого за № 394/1013/24, номер провадження 3/394/622/24 та протокол серії ЕПР1 № 136567 від 25.09.2024 р. зареєстрованого за № 394/1014/24, номер провадження 3/394/623/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постановою судді від 21.10.2024 року вказані протоколи об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 25.09.2024 року о 13 год. 10 хв. в смт Новоархангельськ по вул. Центральна, 45, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, чим порушив ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.1(А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Крім того, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_2 , не маючи чинного полісу обов`язкового страхування ЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1(Ґ) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3(В) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Також, 24.05.2024 року о 13 год. 20 хв. в смт Новоархангельськ по вул. Центральна, 45, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_2 та при зміні напрямку руху не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2(Б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Протоколи про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву їх зміст підстав немає.

Викладене підтверджується окрім протоколів про адміністративне правопорушення, поясненням самого правопорушника ОСОБА_1 ; розпискою про передачу транспортного засобу на зберігання ОСОБА_2 від 25.09.2024 року; довідкою ст. інспектора САП Голованівського РВП ГУНП, згідно ІКС ІПНП ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; відеозаписом спілкування з неповнолітнім правопорушником ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні правопорушення визнав повністю, розкаюється, зробив відповідні висновки.

Законний представник неповнолітнього матір, ОСОБА_2 , зазначила, що вона буде контролювати свого сина, щоб не допускав в подальшому таких порушень, просила його не карати, він зробив відповідні висновки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його законного представника, суддя приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується."

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Причому аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин. Інші ж обставини, зазначені в ст. 247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи - свідоцтвом про смерть; неосудність - психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку - свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо…

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення. При цьому, ст. 247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити.

Встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Згідно матеріалів адміністративної справи, адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП було вчинене ОСОБА_1 24.05.2024 року, за вказаних обставин, строки можливого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 24.05.2024 року, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчилися 24.08.2024 року.

Враховуючи, що на час розгляду справи в суді закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний термін з дня скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, то адміністративне стягнення на особу не може бути накладене, а тому провадження по справі стосовно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП слід закрити у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, п. 2.3(В) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П. 2.1(Ґ) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1(А) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, не маючи чинного полісу обов`язкового страхування ЦПВ власників наземних транспортних засобів, непристебнутий ременем безпеки, знайшли своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушень за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, , за які він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена. У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність - щире каяття, вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Слід зазначити, що частиною 2 ст. 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, ч. ч. 1, 2, 3 статті 130, статтею 139, ч. 2 статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Разом з тим, згідно ст. 24-1 КУпАП України за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, окремим громадянам на їх прохання.

З урахуванням особи ОСОБА_1 , який на момент вчинення правопорушень, вказаних у протоколах був неповнолітнім, керуючись ст. 24-1 КУпАП, вважаю за доцільне застосувати до нього заходи впливу у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Оскільки судом не вирішується питання про призначення порушнику адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 24-1, 33, 34, 35, 36, 121, 126, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього заходи впливу у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим, опротестована прокурором протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя: