Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2699/24
Провадження № 3/935/1367/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

установила:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 11.03.2024 о 18 год 50 хв у м.Коростишеві по вул..Героїв Небесної Сотні, використовуючи мобільний додаток «Приват 24», знаючи пін-код до банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка видана на і`я ОСОБА_2 , вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 1340 грн.

Відповідно до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив правопорушення , а саме дрібну крадіжку (на підставі Закону України №3886-ХІ) , повторно протягом року, дії останнього кваліфіковані за ч.3 ст.51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у протоколі зазначив про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, з огляду на вимоги ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 19.09.2024, копію якого ОСОБА_1 отримав, у письмових поясненнях зазначив, що з викладеним у нього згоден, кається;

- копія матеріалів кримінального провадження (витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.03.2024, протокл допиту потерпілого від 21.03.2024, платіжна інструкція, банківська довідка за реквізитами, протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 31.05.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2024, відповідно до яких останній свою вину визнав, зазначив про щире каяття;

- копія постанови прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури від 23.08.2024 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.185 КК України на підставі Закону України №3886-ХІ від 18.07.2024;

- копія постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.05.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП,

оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..51 КУпАП, тобто вчинення дрібної крадіжки, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Разом з тим, дії ОСОБА_1 кваліфіковано посадовою особою, яка складала даний протокол про адміністративне правопорушення , а саме ДОП ВП №2 Житомирського РУП Моргуновою О. за ч.3 ст.51 КУпАП, як таке , що вчинено повторно.

Необхідно зазначити, що таку кваліфікацію дій ОСОБА_1 ДОП ВП №2 Житомирського РУП Моргунова О. встановила попри зазначене у постанові прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури від 23.08.2024, відповідно до якої прокурор постановив: виділити оригінали матеріалів з кримінального провадження №0000150 від 21.03.2024 (у частині епізоду вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України) для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, чим безперечно вийшла за межі своїх повноважень.

Для визнання правопорушення «повторним» з метою застосування адміністративної відповідальності, визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за такі самі дії, що є прерогативою суду, а не працівників поліції , коли вони складають відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1 було невірно кваліфіковано за ч.3 ст.51 КУпАП, позаяк постанова Коростишівського районного суду Житомирської області стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП винесена 07.05.2024, тоді як правопорушення вчинено ОСОБА_1 , відповідно даного протоколу, 11.03.2024.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.3 ст.51 КУпАП на ч.2 ст.51 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, а їх аналіз дає підстави дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, характеризуючи дані на якого відсутні, який свою вину визнав, тому суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того у відповідності до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.40-1, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановив:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.3 ст.51 КУпАП на ч.2 ст.51 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, застосувавши до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн., який сплатити на розрахунковий рахунок UA0006729, отримувач коштів ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код за (стягувач відділ поліції №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн., який сплатити на розрахунковий рахунок UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за (стягувач - Державна судова адміністрація України)

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М.Рибнікова