ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7191/24
провадження № 3/753/2865/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 858221),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 29.03.2024 року о 00 год. 10 хв., рухаючись на перехресті Харківське шосе та вул. Привокзальна в м. Києві, керував автомобілем «VOLVO 940», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння - виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 29.03.2024 року о 00 год. 10 рухаючись на автомобілі «VOLVO 940» на перехресті Харківське шосе та вул. Привокзальна в м. Києві був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, але відносно нього було безпідставно складено даний протокол. Просив провадження відносно нього закрити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О.О. зазначив, що працівники поліції безпідставно дійшли до висновку про відмову ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, оскільки останній погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому спочатку водія повинні були відсторонити від керування транспортним засобом і тому дії ОСОБА_1 , який вказав, що пройде огляд після того, як приїде його знайомий, є цілком правомірними та логічними. Також звертав увагу, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, а наявне в матеріалах справи направлення для проведення такого огляду не складалось в присутності останнього і він з його змістом не ознайомлений.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців, запах алкоголю із порожнини рота, нестійка ході.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, про що працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано за допомогою нагрудних камер працівників поліції, запис з яких було долучено до матеріалів справи.

З даних відеозаписів, відтворених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі (у лікаря-нарколога), у зв`язку з підозрою ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 вказавши про те, що погоджується пройти огляд на місці, наполягав на тому, що пройде такий огляд тільки після приїзду свого знайомого у військовій формі. Незважаючи на те, що працівниками поліції було роз`яснено, що огляд він повинен пройти невідкладно, ОСОБА_1 такий огляд не пройшов.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені, ст. 63 Конституції ст. 268 КУпАП і будь-яких зауважень щодо не роз`яснення даних положень останнім не заявлялось та у протоколі не зазначалось. Також, положеннями ч. 4 ст. 256 КУпАП передбачено роз`яснення вказаних прав і обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме при складенні протоколу, а не при проходженні огляду.

Крім того, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться за направленням поліцейського і саме на поліцейського покладено обов`язок забезпечення доставку особи, що підлягає огляду, до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому чинним законодавством не передбачено вручення такого направлення, форма якого встановлена у додатку № 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, особі, щодо якої повинен бути проведений огляд, як не передбачено і долучення такого направлення або його копії до матеріалів справи.

За наведених обставин наявність або відсутність такого направлення не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Звернення ОСОБА_1 на спецлінію «102» зі скаргою на дії працівників поліції з приводу того, що при оформленні протоколу 29.03.2024 року о 00 год. 10 хв. йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння само по собі не є підтвердженням порушення поліцейськими встановленої процедури проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому суд звертає увагу, що як вбачається з відеозаписів з боді-камер працівників поліції, ОСОБА_1 неодноразового пропонували пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Таким чином доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у тому числі у закладі охорони здоров`я є неспроможними, а вказані дії ОСОБА_1 оцінюються як ухилення від проходження відповідного огляду, з метою уникнути відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського невідкладно пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану зокрема, алкогольного сп`яніння.

Порушень, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з даних відеозапису, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, та роз`яснено, що останній не має права керувати транспортним засобом протягом доби. При цьому згідно даних розписки, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 , який зобов`язувався не передавати керування транспортним засобом ОСОБА_1 протягом 24 годин.

За таких обставин приходжу до висновку, що не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні, винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у мотивувальній частині постанови, підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання своєї вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у межах санкції статі 130 КУпАП із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 130, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя