Справа № 450/3389/24 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/1287/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 серпня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06.07.2024 о 13 год. 12 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп 557 км керував транспортним засобом Nissan Qashqai, реєстраційний номер, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6820, що підтверджується тестом № 1855, результат огляду - 1,51 ‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, 06.07.2024 о 13 год. 12 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп 557 км. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою світлоповертаючого диску червоного кольору не зупинився, продовжив рух та для уникнення відповідальності, звернув з дороги на територію новобудови, де і був виявлений.

На постанову судді Крапивник Г.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б давали підстави суду вважати, що він чув сирену поліцейського автомобіля та умисно не зупинився. Окрім цього, вважає, що у поліції взагалі не було підстав зупиняти його автомобіль. Стверджує, що доказів порушення ним швидкісного режиму немає.

Також зазначає, що він не висловлював згоди з результатом огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, та не висловлював такої згоди, водночас поліцейські не запитали його, чи згоден він з результатами огляду та не запропонували йому пройти огляд у медичному закладі.

Окрім того вказує, що акт огляду було складено у його відсутності, а ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в ньому, не відповідають дійсності. Стверджує, що у поліції взагалі не було підстав проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважає, що рапорт інспектора патрульної поліції не може вважатися допустимим доказом, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, а відтак не може бути об`єктивним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 110053 від 06.07.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 110090 від 06.07.2023 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с. 3);

роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якої за результатами огляду ОСОБА_1 такий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,51 ‰ (а.с. 1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,51 ‰ (а.с. 6);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, долученим до протоколоу про адміністративне правопорушення (а.с. 4);

рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП Юлії Шевчик від 06.07.2024 (а.с. 5).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не погоджувався з результатами огляду але не був доставлений до медичного закладу, апеляційний суд до уваги не бере.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу у подальшому погодився з результатом та підписав роздруківку приладу «Драгер, що і стало підставою для складання протоколу та подальшого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне. Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Виходячи з цього, до повноважень поліцейського належить визначати, чи наявні в особи ознаки алкогольного сп`яніння, і за наявності таких він в праві пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Окрім цього, ознаки сп`яніння ОСОБА_1 викладені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, серед яких: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри, поведінка, що не відповідає обстановці, що стало підставою для пред`явлення поліцейськими ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд також відкидає покликання ОСОБА_1 про безпідставну зупинку його автомобіля, як надумані та такі спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівники поліції використовували звукові сигнали для зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 , однак останній проігнорував такий та продовжував рух.

Апеляційний суд також не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він не чув сигнал поліцейської машини, оскільки у салоні лунала гучна музика, оскільки відповідно до п.2.3 Розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно п.8.9.б вказаних Правил, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Окрім цього, згідно з рапортом поліцейського від 06.07.2024 ОСОБА_2 під час патрулювання на а/д М06 Київ-Чоп поліцейськими здійснювався контроль швидкісного режиму за допомогою приладу Trucam Lti 20/20. Автомобіль Nissan Quashqai рухався з перевищенням дозволеної швидкості, а саме 91 км/год, у зв`язку з чим поліцейськими було подано знак жезлом про зупинку. Вказаний автомобіль спочатку призупинився, проте раптово рушив далі. У ході переслідування цього автомобіля подавалися звукові сигнали про зупинку, які були водієм проігноровані. Зрештою автомобіль було зупинено на тупиковій вулиці Львівській у с. Солонка.

Що стосується доводів апелянта про те, що рапорт поліцейського є неналежним доказом, апеляційний суд зазначає, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівника про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення, та не є самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й рапорт поліцейського, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю. За наведеного, рапорт поліцейського, який не суперечить іншим матеріалам справи та узгоджується з ними, такий правомірно взято до уваги.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАПта є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА