печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., за участю секретаря Стриж І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Козачок В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста Центрального відділу судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 4 частини 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 12.12.2023, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 13.03.2024 о 09:38 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , просила закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки, на думку останньої, на момент розгляду справи сплинули строки притягнення її до адміністративної відповідальності. Так, ОСОБА_1 зауважила, що шестимісячний строк притягнення її до адміністративної відповідальності має рахувати з моменту пропущення нею строку подання декларації, тобто з 12.01.2024, оскільки саме тоді могло бити виявлене вказане правопорушення. Щодо визначення наявності вини в її діях ОСОБА_1 поклалася на розсуд суду. Окрім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що була обізнана щодо обов`язку подання декларації впродовж 30 днів після звільнення.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та вважала наявним у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Зазначила, що строки, передбачені ст. 38 КУпАП, для притягнення особи до адміністративної відповідальності не сплинули, просила визнати винною ОСОБА_1 та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Суддя, заслухавши пояснення особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, вислухавши висновок прокурора, надходить наступних висновків.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , яка обіймала посаду головного спеціаліста Центрального відділу судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та являлась державним службовцем категорії «В», є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом, зокрема, передбачена декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Згідно з цим Роз`ясненням днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста Центрального відділу судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та яку 12.12.2023 згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.12.2023 № 4435-к «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено з вищевказаної посади, за власним бажанням, з припиненням державної служби.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) до 12.01.2024

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 13.03.2024 об 09 год. 38 хв. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не зазначила жодних об`єктивних обставин, які б перешкодили їй подати вчасно декларацію, навпаки, остання зазначила, що була усвідомлена із вказаним обов`язком.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали, зібрані у справі, а саме дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 691 від 02.07.2024; відомостях з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції; послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , доводять наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП. - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Щодо заперечень ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Дату надходження повідомлення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.01.2023 про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можна вважати датою виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у вказаному повідомленні йшлося про встановлення факту неподання відповідної декларації ОСОБА_1 , а не про порушення строків подання.

Відповідне повідомлення, серед інших аналогічних, було направлено для проведення перевірки до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України супровідним листом від 15.05.2024 та зареєстроване ДСР НПУ за №11139 від 20.05.2024.

Таким чином, на момент розгляду справи не пропущений шестимісячний строк, визначений ч. 4 ст. 38 КУпАП, з моменту виявлення адміністративного правопорушення.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушниці та попередження вчинення нею нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.172-6, 280, 283-285,287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушеняґ, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У разі несплати правопорушницею штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення їй постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько