Справа № 163/2097/24
Провадження № 3/163/958/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлений ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону протокол серії ЗхРУ № 247047 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заступника начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону, РНОКПП НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

Начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » складено протокол про те, що ОСОБА_1 05 вересня 2024 під час організації та несення служби в прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» допустив вчинення військових адміністративних правопорушень відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП військовослужбовцями зі складу зміни прикордонних нарядів. Своїми діями порушив вимоги абзаців 3 та 6 п. 3 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу України № 1261 від 19.10.2015 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що перед зміною проводиться інструктаж військовослужбовців та вони попереджаються про можливість притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень під підпис, а він особисто не може відповідати за вчинення кимось правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Крім того, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недбале ставлення військової службової особи до військової служби ОСОБА_1 .

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому ж проявилось недбале ставлення військовослужбовця ОСОБА_1 до військової служби, не деталізовано виконання яких конкретно посадових обов`язків було ним проігноровано, які вимоги нормативних актів було ним порушено. Зазначення в протоколі уповноваженою особою твердження, що «05 вересня 2024 під час організації та несення служби в прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» допустив вчинення військових адміністративних правопорушень відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП військовослужбовцями зі складу зміни прикордонних нарядів» не відповідає диспозиції статті 172-15 КУпАП.

На підтвердження винуватості до протоколу додано копію службового посвідчення ОСОБА_1 письмові пояснення ОСОБА_2 та витяг з книги обліку особового складу віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », витяг з книги прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 09.00 04.09.2024 по 09:00 05.09.2024.

Такі додані докази, жодним чином не стверджують, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи несумлінне ставлення до них їх не виконав, не провів інструктаж, не організував підготовку тощо.

За таких обставин, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 255 КУпАП, з якої вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд самостійно не може збирати докази по справі.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок, що на підставі долучених до протоколу доказів неможливо встановити вину ОСОБА_1 в недбалому ставленні до військової служби, а тому, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета