ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1417/24 Справа № 202/3141/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю секретаря судового засідання Левковської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Марченка Артема Михайловича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 16 січня 2024 року о 19 годині 15 хвилин, було встановлено, що ОСОБА_1 без дозволу виданого органами поліції придбав у ОСОБА_2 мисливську рушницю ИЖ-58МАЕ, № НОМЕР_1 , яка належала останньому на підставі дозволу № 60 виданого ВП№ 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Марченко А.М. вказує на незаконність судового рішення, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи справу по суті допустив однобічність та неповноту у дослідженні та оцінці доказів.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не відмовляється, що мав намір придбати рушницю у ОСОБА_3 , однак не мав ніякого умислу придбати її без відповідного переоформлення. Проте ОСОБА_2 запевнив його, що переоформити рушницю в с. Рідкодуб Краматорського району немає можливості у зв`язку зі знаходженням міста в районі бойових дій, та як тільки з`явиться можливість, останній одразу вирішить це питання. В свою чергу ОСОБА_1 вирішив не ризикувати з можливими проблемами з приводу порушення правил придбання рушниці, та наскільки йому відомо, рушниця залишилась у їх спільного знайомого ОСОБА_4 за місцем мешкання. Гроші у сумі 5000 грн, які ОСОБА_1 планував залишити ОСОБА_3 за продаж рушниці він віддав останнього за його проханням, оскільки той мав матеріальні труднощі.

Протокол свідка, який було складено працівниками поліції, ОСОБА_1 не читав, підписав його вважаючи, що працівники поліції все записали вірно.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч.1 ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено норму матеріального закону, яку порушив ОСОБА_1 , за що він підлягає відповідальності за ч.1 ст. 190 КУпАП, тому що не зазначено положення якого саме порядку він порушив, яким нормативним актом цей порядок регламентовано, не зазначено його дату, номер та його чинність.

Таким чином адвокат вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть правопорушення, а формулювання обвинувачення не відповідає диспозиції і не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КУпАП. Доказів, з яких би вбачалося, що ОСОБА_1 порушив вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, працівниками поліції надано суду не було.

Крім того, додані до протоколу матеріали суперечать зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам, а саме:

- протокол допиту свідка ОСОБА_1 , якого допитано в рамках кримінального провадження № 0000024, складено оперуповноваженим СКП ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Мірошніченко Є.В., а не слідчим по справі. Доручення слідчого на проведення такого допиту оперативним працівником, матеріали справи не містять. Крім того, на другому аркуші протоколу відсутній допис ОСОБА_1 щодо прочитання протоколу допиту;

- в матеріалах справи також відсутнє пояснення ОСОБА_1 з приводу скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КУпАП;

- окрім протоколу допиту ОСОБА_1 , матеріали справи не містять будь-які інші документи, складені інспектором СКОЗ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Романенко С.М. та відсутні докази можливого скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- відсутні відомості про свідків, які б могли підтвердити ту чи іншу обставину, а також у протоколі відсутні дані про понятих.

Також зазначає, що 29.03.2024 суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було винесено постанову щодо ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 202/3140/24 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.190 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, захисник просить постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2024 - скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження за ч.1 ст.190 КУпАП щодо ОСОБА_1 , на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марченко А.М. в режимі відеоконференції не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

На думку апеляційного суду зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Положеннями ч.7 ст.38 КУпАП визначено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому, слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Матеріали даної справи свідчать про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КУпАП, було вчинено ОСОБА_1 у жовтні 2022 року, а виявлене 16 січня 2024 року в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000024 від 16.01.2024.

Вказане адміністративне правопорушення, яке наразі інкримінується ОСОБА_1 , не є триваючим. Однак суд першої інстанції при розгляді справи 29 березня 2024 року не врахував вищевказані положення закону, вдався до дослідження доказів, їх оцінки та встановлення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що свідчить про порушення місцевим судом норм процесуального права та є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Марченка А.М., скасування постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Марченка Артема Михайловича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО