Справа № 740/1525/24 Головуючий у 1 інстанції Шевченко І. М.
Провадження № 33/4823/471/24
Категорія - ч. 3 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Царенка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий електриком «Лосинівський маслосирзавод»,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 02 березня 2024 року, о 09 год. 15 хв., у с. Лосинівка по вул. Шевченка, 2 А, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21043, р.н. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування будь яким транспортним засобом відповідно до постанови Ніжинського ВДВС № 70584608 від 17.01.2024, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутності в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в справі відсутні докази того, що саме він керував транспортним засобом та був обізнаний з наявністю постанови державного виконавця про обмеження спеціального права, що, на думку апелянта, виключає в його діях склад даного адміністративного правопорушення. Акцентує увагу на тому, що постановою державного виконавця від 02.04.2024 року скасовано тимчасове обмеження йому у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено 17.01.2024 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції цих вимог закону не було дотримано в повному обсязі.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом він не керував, то вони є необґрунтованими, оскільки як видно з відеозапису працівників поліції (а.с.5), останній будь-яких зауважень з приводу того, що він знаходився за кермом транспортного засобу не висловлював, в тому числі і не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, та враховуючи, що у салоні автомобіля, а також і біля нього, сторонніх осіб не було, свідчить про те, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, характеризується прямим умислом.

В суді апеляційної інстанції, захисник пояснив, що його довіритель не був обізнаний про заборону на керування транспортними засобами, про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами останній не знав та її копії не отримував. Умислу на вчинення правопорушення в нього не було. При цьому, зазначив, що ОСОБА_1 у повному обсязі погасив заборгованість по аліментам, що також підтвердив і останній, вказавши, що був вимушений отримати позику для вирішення даного питання.

Як вбачається із матеріалів даної справи, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не було отримано копії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідно не було відомо про наявність стосовно нього такого обмеження, а відтак, він не усвідомлював протиправний характер своїх дій та не бажав про настання будь - яких наслідків, що дає підстави стверджувати про відсутність вини у формі умислу.

Також, працівниками поліції не було надано доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом події, яка мали місце 02.03.2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.5), зміст якого не підтверджує той факт, що останній знав про відповідне обмеження його у праві керування транспортними засобами і навмисно порушує Закон та керує транспортним засобом, ігноруючи дану заборону.

Більш того, постановою державного виконавця від 02.04.2024 року було скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження від 17.01.2024 року (а.с.16).

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач