Провадження № 3-зв/127/29/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Романчук Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області Іванченка Я.М. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява судді Вінницького міського суду Вінницької області Іванченка Я.М. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заява судді Іванченка Я.М. про самовідвід мотивована тим, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений поліцейським 2 взводу 4 роти батальйону УПП у Вінницькій області Іванченком О.Я., який є сином судді Іванченка Я.М., що може викликати сумнів в його неупередженості, як судді при розгляді справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви судді Іванченка Я.М. про самовідвід.

ОСОБА_2 , яка зазначена в протоколі як потерпіла, у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд заяви про самовідвід без її участі, щодо відводу покладається на розсуд суду.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що питання про відвід (самовідвід) судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, не врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суд вважає, що розгляд заяви про відвід (самовідвід) судді у справі про адміністративне правопорушення є можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Крім того, з врахуванням вимог ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, необхідно керуватись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до категорії "кримінального провадження".

У зв`язку з наведеним при розгляді заяви про відвід (самовідвід) слід керуватися за аналогією права відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно положень частини 1 статті 81 Кримінального процесуального кодексу України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Суд зазначає, що підстави для відводу судді визначені статтею 75 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Як вбачається із заяви судді Іванченка Я.М., оскільки він, як головуючий суддя визначений для розгляду справи, перебуває у родинних відносинах з особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, це може викликати обгрунтовані сумніви в неупередженості суду під час розгляду адміністративної справи, що може поставити в подальшому під сумнів прийняте рішення.

Враховуючи обставини справи, з метою уникнення сумнівів в неупередженості судді Іванченка Я.М. під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заяву судді Іванченка Я.М. про самовідвід слід задовольнити, зважаючи на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. ст. 2, 6, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 75, 80 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Іванченка Я.М. у справі № 127/33925/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Матеріали справи № 127/33925/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області, для визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя