ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2875/24 Справа № 175/8689/24 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кравченка О.М. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 р., щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 19.04.2024 року о 22:40 годині, в Донецькій обл., м. Краматорськ по вул. Перша Гірна біля буд. 12а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI ACCENT н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством із застосування спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 ARHK 0061, який показав позитивний результат 0,86% проміле, що зафіксовано на камеру Motorola VB 400 №472693, №472884 та №472674.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024р. ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Кравченко О.М. та оскаржив в апеляційному порядку, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вказує, що 11.08.2024 адвокатом Кравченко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Дніпровського апеляційного суду була спрямована апеляцій скарга на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.09.2024 апеляційна скарга адвоката Кравченка О.М. була повернута. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

У обґрунтування апеляційних вимог вказує, що зазначені у судовому рішенні твердження не відповідають дійсності, та навіть навпаки, находяться в протиріччі з матеріалами справи та вимогами закону. Вважає, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суддя не повно з`ясувала усі фактичні обставини справи та не дослідила і не надала належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшовши формально до вивчення обставин справи, не сприявши повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. Тому зазначене рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази, що транспортний засіб був зупинений або затриманий за скоєння правил дорожнього руху чи іншого правопорушення. Вважає, що під час перегляду відеозаписів було чітко зафіксовані чисельні порушення діючого законодавства з боку співробітників поліції, які виразилася у порушення вимог ст. 266 КУпАП, поліцейськими проводився огляд громадянина ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння без доказів того, що він керував транспортним засобом. Вказує, що в матеріалах справи відсутня копія технічного талона на транспортний засіб. Вважає, що примусові переривання працівниками поліції відео пристрою, яким здійснювалась фіксація адміністративного правопорушення, є порушенням вимог Інструкції № 28/3299, а тому ці відеозаписи не можуть бути належними та допустимими доказами. Вказує, що співробітниками поліції проводився обшук транспортного засобу без дозволу суду та без участі понятих. Вважає, що працівники поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права в якості особи, відносно якої складається адміністративний протокол. Вважає, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції№ 28/3299 не повідомив про проведення відеозапису та на якій пристрій вона здійснюється. Вказує, що не зафіксовано повністю процес складання та підпису адміністративного протоколу. Вважає, що суд не досліджував відеозапис и у порушення вимог ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вважає, що суддею були проігноровані факти того, що докази у справі були неналежними, оскільки добуті з порушенням вимог діючого законодавства, та не містили відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Вказує про упередженість та необ`єктивність суду під час прийняття рішення. Вважає, що пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи, викладених в запереченнях до протоколу, в яких він зазначає на те, що транспортним засобом він не керував, а в діях поліціантів містилися численні порушення законодавства, залишилися поза увагою суду. Вважає, що аналіз наявних в адміністративній справі доказів у своїй сукупності і окремо кожен свідчить про суттєві порушення Закону з боку поліцейських, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. В судове засідання не з`явились. До початку судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення протоколом серії ААД № 735956 від 19.04.2024 року в якому зазначено, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager, який показав позитивний результат 0,86% проміле.

Роздруківкою чеком спеціального технічного засобу Drager з результатами огляд на стан сп`яніння з використанням 0,86% проміле.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів.

Інформацією зазначеною у рапорті працівника поліції, щодо фактичних обставин по справі.

Відеозаписом місця події.

DVD-диском з відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів на яких зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та увесь хід спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 .

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинку працівниками поліції, а також про не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його права в якості особи, відносно якої складається адміністративний протокол, є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами справи, згідно яких під час комендантської години, транспортний засіб HYUNDAI ACCENT н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , у останього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на закону вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 добровільно погодився, огляд проводився у встановленому законодавством із застосування спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 ARHK 0061, який показав позитивний результат 0,86% проміле. ОСОБА_1 не заперечував, що не керував транспортним засобом та не заперечував щодо результату огляду. ОСОБА_1 роз`ясненні його права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та апелянтом не надано доказів порушення працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутня копія технічного талона на транспортний засіб, не впливає на доведеність вини діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що співробітниками поліції проводився обшук транспортного засобу без дозволу суду та без участі понятих, не є предметом апеляційного розгляду, під час розгляду справи за протоколом про адміністративне правопорушення, тож суд не вдається до оцінки даних доводів.

Апеляційний суд зазначає про право ОСОБА_1 або його представника звернутись відповідно до вимог ст.267 КУпАП до вищого органу (вищій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до адміністративного суду, відповідно до вимог ст. 122 КАСУ, або до правоохоронних органів про незаконний обшук транспортного засобу, відповідно до вимог КПК України.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він є не безперервним, переривається, на якому не зафіксовано повністю процес складання та підпису адміністративного протоколу, який є неповним та не відображає всіх обставин події, доводи є необґрунтованими, оскільки відеозапис містить події правопорушення та весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, у тому числі складання адмінматеріалів та ознайомлення ОСОБА_1 зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення та його підпис вказаного протоколу. Під час якого ОСОБА_1 не заперечував як факт керування транспортним засобом так і результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції дотримано вимог п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 р. № 100, яким визначено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не повідомив про проведення відеозапису та на якій пристрій вона здійснюється, є безпідставними, та спростовуються відеозаписом, на якому працівники поліції під час спілкування повідомили, що все знімається, здійснюється відеофіксація, не повідомлення на якій пристрій здійснюється відеофіксація, не вливає на законність наявного відеозапису.

Доводи апеляційної скарги, що суд не досліджував відеозапис, є безпідставними, суд першої інстанції у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінив вказаний доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності із іншими наявними доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги про упередженість та необ`єктивність суду під час прийняття рішення будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст.75 КПК України, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Кравченку О.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 р.

Апеляційну скаргу захисника Кравченка О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 р., у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя