ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2250/24 Справа № 173/2080/24 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Похвалітого А.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальник служби інфраструкторного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що капітан ОСОБА_1 системно несвоєчасно та у не повному обсязі виконує накази командира військової частини НОМЕР_1 та вищого командування, не проводить розрахунків щодо реальних потреб підрозділів, не підготовлює вчасно необхідні документи для списання майна служби інфраструктурного забезпечення, керівником якої являється, не відпрацьовує накази щодо підготовки казарменно-житлового фонду до зими, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, проте раніше накладені дисциплінарні стягнення виховну роль не відіграють. Дане адміністративне правопорушення капітаном ОСОБА_1 було скоєно в умовах дії особливого періоду, правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КпАП України.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення А4896 №64 від 16.07.2024 року, встановлено, що під час планової перевірки господарчої діяльності служб військової частини НОМЕР_1 , що проводилася в термін до 15.07.2024 року, виявлено відсутність накладних та актів списання майна у службі інфраструктурного забезпечення. Зазначена ситуація склалася внаслідок систематичного неналежного виконання своїх службових обов`язків начальником служби інфраструктурного забезпечення капітаном ОСОБА_1 . Зокрема, начальник служби інфраструктурного забезпечення капітан ОСОБА_1 систематично порушує вимоги Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ від 17 серпня 2017 року №440 та наказу від 01 січня 2024 року №1 «Про організацію бухгалтерського обліку у військовій частині НОМЕР_1 на 2024 рік». Дане адміністративне правопорушення капітаном ОСОБА_1 було скоєно в умовах дії особливого періоду, правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Похвалітий А.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Разом з апеляційною скаргою адвокат подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначив, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 21.08.2024 року, просив визнати причини пропуску строку поважними.

Зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, п. 4 розділу ІІ Інструкції №329 у протоколі А4896 №57 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 14.06.2024 та протоколіА4896 №64 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 16.07.2024 року не зазначено місце, час вчинення адміністративного правопорушення, належним чином не викладена суть адміністративного правопорушення, обставини вчинення інкримінованого діяння викладені абстрактно, узагальнено, не містять конкретизацій вчинення особою діяння, кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що як усні так і письмові накази командира ВЧ НОМЕР_1 та вищого командування є актами індивідуальної дії, які не передбачені ст.16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", як документи, що визначають обов`язки військовослужбовця, як наслідок їх несовєчасне та/ або неналежне невиконання не може породжувати правові наслідки у вигляді адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП, а тому вважає висновок суду передчасним.

Зазначає, що протокол А4896 №64 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 16.07.2024 та долучені до нього документи не містять жодних доказів на підтвердження обставин, час та місця вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Похвалітий А.А. підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з підстав викладених в ній.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджуються викладені в клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Похвалітий А.А. строк на апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15 КУпАП на накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КупАп належним чином з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне, обгрунтоване та справедливе рішення.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона правопорушення характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Стаття 172-15 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою, що лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює дану норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які порушення правил несення військової служби допущені особою та якими нормативними актами передбачені правила, що порушила особа.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Також, щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18.03.2024 наголосив Верховний Суд України у постанові від 30.05.2018 у справі №521/12726/16-ц. Крім того, у зв`язку з військовою агресією РФ указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який був продовжений та діє і по теперішній час.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Так, факт вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення А4896 №57 від 14.06.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 системно несвоєчасно та у не повному обсязі виконує накази командира військової частини НОМЕР_1 та вищого командування, не проводить розрахунків щодо реальних потреб підрозділів, не підготовлює вчасно необхідні документи для списання майна служби інфраструктурного забезпечення, керівником якої являється, не відпрацьовує накази щодо підготовки казарменно - житлового фонду до зими, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, проте раніше накладені дисциплінарні стягнення виховну роль не відіграють. Дане адміністративне правопорушення капітаном ОСОБА_1 було скоєно в умовах дії особливого періоду, правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (том справи 1 а.с.2-4);

- протоколом про адміністративне правопорушення А4896 №64 від 16.07.2024 року, яким встановлено, що під час планової перевірки господарчої діяльності служб військової частини НОМЕР_1 , що проводилася в термін до 15.07.2024 року, виявлено відсутність накладних та актів списання майна у службі інфраструктурного забезпечення. Зазначена ситуація склалася внаслідок систематичного неналежного виконання своїх службових обов`язків начальником служби інфраструктурного забезпечення капітаном ОСОБА_1 . Зокрема, начальник служби інфраструктурного забезпечення капітан ОСОБА_1 систематично порушує вимоги Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ від 17 серпня 2017 року №440 та наказу від 01 січня 2024 року №1 «Про організацію бухгалтерського обліку у військовій частині НОМЕР_1 на 2024 рік». Дане адміністративне правопорушення капітаном ОСОБА_1 було скоєно в умовах дії особливого періоду, правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (том справи 2 а.с.3-5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 ;

- наказом командира ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- наказом головнокомандувача ЗСУ "Про підготовку казармено-житлового фонду і комунальних споруд до експлуатації в зимовий період 2024-2025 років";

- рапортом начальника штабу ОСОБА_5 ;

- службовою характеристикою.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, грунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме в тому, що він будучи військовослужбовцем, недбало поставився до обов`язків військової служби.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на власному тлумаченні норм права.

Такий висновок суду відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Похвалітого Анатолія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року, задовольнити та поновити строк.

Апеляційну скаргу адвоката Похвалітого Анатолія Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко