Справа № 697/1279/24
Провадження № 3/697/752/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; місце роботи ПрАТ «МХП», водій,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 001271, 08.06.2024 о 21 год. 30 хв. на а/д Миронівка Канів Софіївка, 44 км + 100 м, ОСОБА_1 керував т/з OPEL, н.з. НОМЕР_2 та під час руху не вибрав безпечної швидкості, не врахував дану дорожню обстановку та здійснив з`їзд в кювет, в результаті чого т/з отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та заперечив обставини викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом. З наданого працівниками поліції відеозапису неможливо встановити особу, яка керувала транспортним засобом, оскільки відеозапис розпочинається після прибуття їх на місце ДТП, коли автомобіль вже знаходився в кюветі та він категорично заперечував факт керування транспортним засобом. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бовшик М.Ю. також просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також просив визнати докази, подані працівниками поліції на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності недопустимими. Зазначив, що як вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису є незрозумілим, яким чином працівники поліції ідентифікували особу, яка керувала транспортним засобом, зважаючи на те, що на місці ДТП, ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що керувала інша особа, а саме ОСОБА_2 .

З огляду на вказані обставини, захисник просив ухвалити постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 08.06.2024, ввечері, він перебував за кермом автомобіля OPEL VIVARO, н.з. НОМЕР_2 , який належить його брату ОСОБА_1 та рухався з ним на а/д Миронівка Канів Софіївка. У зв`язку з тим, що в дорозі в них з братом виникли суперечки, він відволікся від керування та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху по якій в той час рухався інший автомобіль. Уникаючи з ним зіткнення, він прийняв вліво, однак виїхав на обочину дороги та не впорався з керуванням, що призвело до з`їзду в кювет, де автомобіль перекинувся на ліву сторону. Після чого, вибравшись з автомобіля через водійські двері, він вийшов на дорогу та зупинив автомобіль, що рухався в напрямку м. Канева та попросив водія підвезти його до міста з метою пошуку евакуатора, на що водій погодився та підвіз його. Зазначив, що пошук евакуатора зайняв в нього досить багато часу, після чого він дістався до місця ДТП, де в той час перебував його брат та останній повідомив про те, що ДТП оформляли працівники поліції та склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звернув увагу, що на момент вказаної ДТП автомобілем керував саме він, а не його брат ОСОБА_1 , оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши в судовому засіданні доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та дослідивши письмові матеріали справи, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд звертає увагу на те, що стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даному випадку необхідне доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак, матеріалами справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і як наслідок порушив правила дорожнього руху.

При дослідженні в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що наданий запис не містить фіксації факту керування ним транспортним засобом. Відеозапис з боді-камери працівника поліції не зафіксував момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не опитані свідки, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент ДТП, а також працівниками поліції не встановлено особу, яка на момент ДТП керувала транспортним засобом. У ході розмови із поліцейськими, ОСОБА_1 неодноразово вказував, що він не керував автомобілем та не був його водієм.

Натомість, факт керування даним автомобілем здійснював ОСОБА_2 , який був допитаний у судовому засіданні як свідок та підтвердив факт свого керування, допустивши настання дорожньо-транспортної пригоди.

Суд також звертає увагу на зміст наявного в матеріалах справи рапорту від 08.06.2024 з фабули якого вбачається, що 08.06.2024 о 20:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на трасі (окружна дорога з Канева через офіс «Нашої Ряби») на повороті зліва лежить Опель білого кольору, в кюветі. Водій та пасажири мають ознаки сп`яніння (а.с.2).

Тобто, зі змісту вказаного рапорту вбачається, що на місці події перебувало декілька осіб, а не лише один водій транспортного засобу.

Крім цього, при перегляді наданого працівниками поліції відеозапису, вбачається, що після того як поліцейські прибули на місце ДТП, вони запитали ОСОБА_1 чи немає крім нього в салоні автомобіля інших осіб та чи не потрібно викликати слідчо-оперативну групу, оскільки надійшло повідомлення, що на місці події присутні двоє осіб (відеофайл «0000021_100078_4247_0080», дата запису: 08.06.2024, час запису: з 20:43:49 по 20:43:55), що свідчить про те, що крім водія на місці події перебувала ще одна особа.

Тобто, надані працівниками поліції докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доводять факту керування ним транспортним засобом.

Натомість, перебування особи в салоні автомобіля, який не є в стані руху, не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, зокрема, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки саме перебування особи в автомобілі не доводить факту керування транспортним засобом.

Протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені у них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Разом з цим, у судовому засіданні ОСОБА_2 , будучи під присягою, вказав, що він керував автомобілем OPEL VIVARO, н.з. НОМЕР_2 , та допустив з`їзд в кювет, після чого, будучи у шоковому стані, залишив місце ДТП та поїхав шукати евакуатор, щоб витягнути автомобіль.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення належними та допустимими доказами не доведена, адже у ході розгляду справи було встановлено, що транспортним засобом керувала інша особа, а саме ОСОБА_2 , що виключає можливість кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 заперечує той факт, що він керував транспортним засобом у час та місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, та з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували таку його позицію та підтверджували факт керування ним транспортним засобом, суд приходить до висновку, що його винуватість в інкримінованому адміністративному правопорушенні наявними доказами не доведена.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент ДТП, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відсутні.

Разом з тим, необхідно зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3-5 цієї статті. При цьому адміністративним стягненням є міра відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП), а адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Зі змісту наведених правових норм та їх аналізу вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе тільки за одночасної наявності таких умов: 1) вчинення особою адміністративного правопорушення; 2) сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Слід наголосити, що під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки пов`язуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку).

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений трьохмісячний строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. При визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб`єктивні та об`єктивні критерії. Використання об`єктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, суб`єктивного - з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу. Для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки правопорушення.

Наявність можливого правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі з цих підстав, оскільки однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП), тобто у разі, якщо факту вчинення правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю саме на підставі п. 1, а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, суд, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з підстав недоведеності його вини.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда