П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 184 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 316354 від 18.04.2024 року вбачається, що 16 квітня 2024 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_1 ухилилася від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через те, що він вчинив адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП, а саме здійснював збут електронних сигарет, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що не ухиляється від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї дитини. Зазначила, що її син, ОСОБА_2 не здійснював збут електронних сигарет, а лише допоміг передати їх на прохання іншій особі.

Суд, заслухавши пояснення особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 3 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що мати ОСОБА_1 16 квітня 2024 року ухилилася від передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї дитини. Відповідальність за такі дії настає за ч. 1 ч. 184 КУпАП.

При цьому, в протоколі містяться також відомості про те, що її син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП, оскільки здійснював збут електронних сигарет, при цьому посилань на порушення конкретної норми (частини) статті 156 КУпАП матеріали протоколу не містять.

Суд зазначає, що під збутом розуміється реалізація готової продукції (товарів), тобто їх відчуження будь-яким способом іншій особі (продаж, обмін, дарування, тощо).

Водночас із цим, стаття 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст. 156 КУпАП, полягає, зокрема, в здійсненні торгівлі електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Формулювання суті правопорушення у викладеній в протоколі формі не відображає конкретних обставин вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме не вказано кому, в якій кількості та за якою ціною здійснював збут електронних сигарет, а також не зафіксовано факту продажу, обміну чи передання товарів та отримання грошових коштів за це.

До протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 здійснював збут електронних сигарет, разом з тим, до протоколу не долучено доказів придбання (передання) останнім електронних сигарет(и), що суперечить обставинам, викладеним у графі протоколу «суть адміністративного правопорушення».

Свідки та потерпілі, згідно змісту протоколу, по справі відсутні.

Згідно наданих суду пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її син, ОСОБА_2 лише допомагав іншій особі продати (передати) особі на його прохання такий товар.

Матеріали справи не містять даних, яким чином працівники поліції виявили адміністративне правопорушення, крім того, додані до протоколу про адмі- ністративне правопорушення в якості доказів письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд не приймає до уваги, оскільки вони не містить жодної інформації, яка стосується невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, до того ж написані під наглядом працівника поліції, що не може бути доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Сама по собі обставина, вказана в протоколі, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , тим самим не дає

підстав для висновку про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

При цьому всі викладені обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, статтями 283, 284 КУпАП, суд

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя