Номер провадження: 33/813/2525/24
Номер справи місцевого суду: 522/7904/24
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сільницького Ігоря Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 808548 від 10 травня 2024 року ОСОБА_1 о 16 год. 55 хв. у м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 70, керував транспортним засобом Mazda 2, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою Сільницький Ігор Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Зазначає, що не згодний із оскаржуваною постановою, вона є невмотивованою, адже суд інтерпретував дану ситуацію лише зі сторони обвинувачення не дослідивши належним чином докази та пояснення сторони захисту.

Вказує, що з долученого відеозапису вбачається, що поліцейським було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп?яніння, проте, згідно відеозапису ознаки сп?яніння які зазначені у протоколі - відсутні. Більше того під час проведення відеозапису огляду ОСОБА_1 , камера не була направлена на частини тіла з яких на думку працівника поліції вбачалися ознаки сп?яніння ОСОБА_1 ..

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксовано лише те, що останній сидів в транспортному засобі, який був припаркований та стояв на місці. Вказує, що поліцейські прибули через деякий проміжок часу та повідомили ОСОБА_1 про те, що він порушив ПДР не увімкнувши сигнал повороту. Відповідно відмова громадянина (не водія транспортного засобу у місці зупинки) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно долученого відеозапису ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння у медичному закладі, він повідомив поліцейському про те, що він не може це зробити тому, що йому необхідно забрати дитину зі школи. Зазначається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння засобами технічної фіксації не зафіксовано, інші докази такої відмови у матеріалах справи відсутні.

Також в апеляційній скарзі зазначається, що у матеріалах адміністративної справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу від 10.05.2024 року з відміткою про те, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу поліцейським. Зазначають, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначене направлення на огляд не вручалося, від його отримання ОСОБА_1 не відмовлявся.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Сільницького І.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 808548 від 10 травня 2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 о 16 год. 55 хв. у м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 70, керував транспортним засобом марки Mazda 2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок пальців рук, блідість обличча (а. с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 4);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських ПВР №473265, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 10.05.2024 року за участю ОСОБА_1 та з яких вбачається факт відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, направленням водія на огляд на стан сп`яніння. (а. с. 5).

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Слід також зазначити, що відео-фіксація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст. 251, 266 КУпАП, ст. 30, 40 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції № 1026, та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, як кожний окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані в справі докази відображають обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що 10.05.2024 року ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що проведений працівниками поліції відеозапис не повністю відображає фіксацію подій, а саме - не зафіксовано керування автомобілем ОСОБА_1 та момент зупинки транспортного засобу, апеляційний суд вважає не слушними з огляду на те, що під час зафіксованого на відео спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими останній не заперечував факту керування транспортним засобом (відеозапис 10.05.2024 року о 16:49:36 та 16:49:42 годині).

Протягом тривалого часу (з 16:52:53 до 16:53:20) поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснювали його право відмовитися від проходження такого огляду і що у такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення, але ж ОСОБА_1 чітко сформулював свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що працівниками поліції не було зафіксовано того, що під час проведення відеозапису огляду ОСОБА_1 , камера не була направлена на частини тіла з яких на думку працівника поліції вбачалися ознаки сп?яніння ОСОБА_1 , є суперечливими, адже ОСОБА_1 провів процедуру запропоновану поліцейськими, щодо заплющування очей та при відкритті поліцеським встановлено, що зінці очей не реагують на світло, також апеляційний суд зазначає, що Байда дії працівників поліції в цій частині не оскаржував у встановленому порядку до відповідних органів, клопотань про проведнення судових експертиз, щодо наявного відеозапису в матеріалах справи ні в суді першої інстанціїї ні під час апеляційного розгляду не заявляв, а тому апеляційний суд вважає, що такі доводи є необгрунтованими належними та допустимими доказами і спростований наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Проведений працівниками поліції відеозапис є безперервним та містить фіксування обставин, які узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, даний відеозапис відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на відсутність у його діях складу вказаного правопорушення із огляду на не перебування у стані наркотичного сп`яніння за кермом, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не впливають на кваліфікацію і не узгоджуються з вимогами закону, бо виходять за межі доказування по визначеній формі вини в протоколі.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не надавалось ОСОБА_1 копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є слушними, так як не входять до предмету доказування за диспозицією норми про відмову від проходження огляду, крім того ОСОБА_1 на заявляв працівникам поліції про надання йому копії вказаного направлення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявляв про такі порушення з боку поліцейських, а також не оскаржував дії поліцейських у передбаченому законом порядку, тому такі доводи є припущеннями та задоволенню не підлягають.

Крім того, як вбачається із відеозапису, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відмовляючи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 діяв умисно та в повній мірі розумів наслідки своїх дій.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. The United Kingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Щодо клопотання заявленого в судовому засіданні адвокатом Сільницьким Ігорем Володимировичем , а саме про приєднання до матеріалів справи документів, у вигляді Витягу із наказу від 10.10.2024 року № 282 та обліково-послужної картки №759, апеляційним судом було задоволено та зазначені документи долучено до матеріалів справи. Але ж надані документи є підтвердженням того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який виконує наразі бойові завдання пов`язані із захистом України пов`язаної із військовою агресією російської федерації, у зв`язку з чим просить змінити покарання в частині скасування відносно нього заходу адміністративного впливу у вигляді позбавлення керування транспортними засобами. Апеляційний суд дослідивши долучені докази дійшов висновку, що пояснення адвоката в даній частині є такими, що не обґрунтовано належними та допустимими доказами (а.с.56-59) необхідності виконання завдань в статусі водія, а соціальна небезпека правопорушення є такою, що не надає підстав для звільнення від відповідальності лише в силу статусу військовослужбовця.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сільницького Ігоря Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25 жовтня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду: В.В.Кострицький