Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2024 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2024 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП, щодо ОСОБА_2 повернуто до Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для направлення за підвідомчістю.

Своє рішення суд мотивував тим, що справа згідно зі ст.221 КУпАП не підлягає розгляду судом.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати і у разі ухвалення рішення адміністративною комісією скасувати таке рішення та прийняти нову постанову, якою визнати її потерпілою і накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі з конфіскацією собаки. Крім того, просить на підставі ч.1 ст.40 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в сумі 10 000 грн, судовий збір в сумі 908 грн 40 коп. і сервісний збір в сумі 16 грн 35 коп., а також витрати на правову допомогу в сумі 14 000 грн, і на підставі ст.282 КУпАП з метою усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, внести до Фурсівської сільської об`єднаної територіальної громади пропозиції про вжиття заходів щодо усунення згаданих причин та умов.

Потерпіла вказує, що 05.06.2024 напроти будинку № 66 на вул. Набережній у с. Мала Сквирка Білоцерківського району Київської області на неї напав собака породи американський пітбуль чи стафордширський тер`єр, який був з ОСОБА_2 , та покусав її за кисть лівої руки, гомілки обох ніг. Цього ж дня їй надали медичну допомогу і рекомендації у травмпункті Білоцерківської міської лікарні № 2, а 07.06.2024 вона подала заяву до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (талон-повідомлення єдиного обліку № 20663). Поліцейський офіцер громади Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Терещенко В.В. 18.06.2024 склав щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_2 не допустила поліцейського до огляду собаки і не надала копію ветеринарного паспорта, посилаючись на 10-денний карантин. Тож, ОСОБА_2 , яка не дотримується правил утримання собаки, порушує вимоги законів та інших нормативно-правових актів, вчинила адміністративне правопорушення, яким їй було завдано майнової та моральної шкоди.

Вважає, що, приймаючи постанову про повернення справи для направлення за підвідомчістю до адміністративної комісії, суддя не дотримав положень Конституції України, позбавив її права на доступ до суду і проявив надмірний формалізм. При цьому невірно вказав прізвище та адресу проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вказав інші дані. Звертає увагу, що Законом України № 1684-ІХ від 15.07.2021 внесено зміни до ст.154 КУпАП, проте не внесено зміни до ст.221 КУпАП, якою визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судам (суддям). У той же час, відповідно до ч.6 ст.41 Конституції України, ст.29 КУпАП, ч.2 ст.12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" конфіскація майна, яка передбачена санкцією ч.3 ст.154 КУпАП, може бути застосована лише за рішенням суду.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, поважність причин пропуску якого ОСОБА_1 мотивує тим, що поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не повідомив про передачу справи до суду і про прийняте рішення вона дізналась 03.07.2024, зателефонувавши цьому поліцейському.

До апеляційного суду ОСОБА_2 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася і не повідомила про поважні причини неявки, а тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення потерпілої, яка підтримала клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Винесення постанови про повернення справи про адміністративне правопорушення для її направлення за підвідомчістю нормами КУпАП не передбачено і, як зазначено в постанові, вона оскарженню не підлягає.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах "Надточій проти України", "Лучанінова проти України"), на переконання суду апеляційної інстанції, питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду має бути розглянуте за аналогією закону, тобто у передбаченому КПК України порядку.

За висновками у постановах Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі № 757/49263/15-к, постанові Великої палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 237/1459/17, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч.3 ст.309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК України, право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК України, які його гарантують.

З огляду на те, що суддею місцевого суду прийнято рішення, яке не узгоджується з положеннями ч.1 ст.284 КУпАП, апеляційна скарга підлягає розгляду судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 09.07.2024, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Разом з тим, суддя виніс рішення без виклику учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення і нікому з них копія постанови, як це передбачено ст.285 КУпАП, не надсилалася. Постанова надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 02.07.2024, забезпечено надання загального доступу 03.07.2024.

За таких обставин твердження потерпілої, що про прийняте рішення вона дізналася 03.07.2024, заслуговують на увагу, і оскільки апеляційну скаргу було подано без невиправданої затримки, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що справа з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.153 КУпАП, щодо ОСОБА_2 , була направлена Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Згідно з протоколом 6 червня 2024 року о 13 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 допустила самовільне залишення території домоволодіння собакою породи стафтер`єр без намордника та повідка, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 05.06.2024 та висновку експертного дослідження № 95 від 11.06.2024.

Повертаючи справу, суддя, крім того, що вона згідно зі ст.221 КУпАП не підлягає розгляду судом, роз`яснив у постанові, що відповідно до ч.1 ст.214 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

З таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується з таких підстав.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу" № 1684-IX від 15.07.2021, який введений в дію з 08.11.2021, стаття 154 КУпАП викладена в новій редакції.

До внесення цих змін у статті 154 було дві частини і згідно зі ст.ст.218, 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.154 КУпАП, були підвідомчі адміністративним комісіям при виконавчих органах міських рад, а справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.154 КУпАП, - районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судам (суддям).

Після внесення змін у новій редакції статті 154 вже три частини і згідно зі ст.ст.218, 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.154 КУпАП, також підвідомчі адміністративним комісіям при виконавчих органах міських рад, а справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.154 КУпАП, - районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судам (суддям).

Разом з тим, законодавець не визначив орган, якому підвідомчі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП.

За загальним правилом відповідно до приписів ч.1 ст.214 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Разом з тим, згідно з ч.6 ст.41 Конституції України конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені за рішенням суду шляхом їх оплатного вилучення або конфіскації.

Крім того, з комплексного та системного аналізу норм КУпАП вбачається, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, які є більш суспільно небезпечними за своїми наслідками, а також за наявності кваліфікуючих ознак та вищого рівня відповідальності відноситься до компетенції судів.

Санкцією ч.3 ст.154 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварин і порівняно з санкціями ч.1 і ч.2 цієї статті вона є найбільш суворою.

Отже, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП, відноситься до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Постановою адміністративної комісії Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 274 від 17.07.2024 ОСОБА_2 визнана винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

За позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_2 , рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2024 в адміністративній справі № 357/10716/24, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову адміністративної комісії.

За висновком суду у цьому рішенні, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.154 КУпАП, мають розглядатися суддями відповідних районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів у порядку, визначеному КУпАП. І розгляд справи щодо ОСОБА_2 адміністративною комісією Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області поза межами повноважень, визначених законом, був однією з підстав для скасування постанови цього органу.

З огляду на допущені суддею місцевого суду порушення норм процесуального права, на що обґрунтовано вказує потерпіла, її апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до положень КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду і переглядається в апеляційному порядку суддею апеляційного суду. Згідно з ч.10 ст.284 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Враховуючи те, що рішення по суті справи, передбачене ст.284 КУпАП, суддею не приймалось, прийняттям остаточного рішення у цій справі буде порушено право учасників провадження на перегляд справи судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити потерпілій ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2024 року, якою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП, щодо ОСОБА_2 повернуто до Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для направлення за підвідомчістю, скасувати та прийняти нову постанову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн