Справа № 163/2134/24
Провадження № 3/163/976/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремети С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Крижановської О.В.,

захисника Данилової К.А. в режимі відеоконференції,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0329/20500/24 про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.471 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Німеччини, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , технолога, РНОКПП невідомий, паспорт C6W9FCLXT,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), прямуючи 08 серпня 2024 року близько 08:16 години з Республіки Польща в Україну через митний пост "Устилуг" Волинської митниці смугою руху «зелений коридор» водієм транспортного засобу "BMW X3", номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою продукти харчування в асортименті вартістю 50 890,24 гривень, які відповідно до ч.1 ст.378 МК України обмежені до ввезення на митну територію України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.471 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, свої права та інтереси доручив представляти адвокату Даниловій К.А.

Захисник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Данилова К.А. не заперечила проти розгляду справи за відсутності її підзахисного, підтримала свої письмові пояснення, просила не застосовувати до ОСОБА_1 конфіскацію товару.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.3 ст.471 МК України, стягнути судовий збір та витрати митниці за зберігання товарів.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 з перекладом, службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта №-0498.

Що стосується клопотання захисника про не застосування до ОСОБА_1 конфіскації товару у зв`язку із малозначністю вчиненого суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на зазначені обставини, та враховуючи значну кількість продуктів харчування, їх вартість, а також те, що такі товари обмежені до ввезення в Україну, вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення на останнього в даному випадку не буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде пропорційним та відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде співрозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Що стосуєється посилань захисника про відсутність умислу на приховування товару, оскільки ОСОБА_1 переміщував товар у багажному відділенні без ознак приховування, суд такі до уваги не приймає, оскільки в провину ОСОБА_1 такі дії не ставлять, так як в протилежному випадку такі дії б охоплювались іншим складом правопорушення за ст.483 МК України.

Крім цього, пояснення порушника та захисника про необізнаність із встановленими обмеженнями щодо переміщення товарів через митний кордон також до уваги не приймається, оскільки саме на особу, яка перетинає кордон, покладається обов`язок ознайомитись із правилами перетину кордону та переміщення товарів.

Обсяг переміщуваного товару в 10-кілограмових відрах явно не узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 - "для мети проведення тестів соусів".

Таким чином, підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого та незастосування конфіскації товару не встановлено.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 та наявність встановлених обмежень щодо переміщуваного товару, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу з конфіскацією такого товару.

Щодо стягнення витрат митниці за зберігання товарів, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Із довідки про витрати Волинської митниці вбачається, що строк з дати розміщення товару на складі - 08.08.2024 по дату розгляду справи - 19.09.2024 становить 43 дні, а вартість такого зберігання становить 2 438, 75 гривень, що складає майже 50 відсотків штрафу, встановленого санкцією статті.

Оскільки стягнення таких витрат, хоча й не є мірою відповідальності в розумінні ст.23 КУпАП, однак вимагає певних майнових затрат особи, які в даному випадку є значними, а тому суд з врахуванням тих обставин, що товар був поміщений на склад митниці 08.08.2024, а справа про порушення митних правил надійшла до суду на розгляд 17.09.2024, хоча враховуючи складність даного провадження, матеріали справи та письмові докази, які в ній містяться, всі докази вини ОСОБА_1 були зібрані до 12.08.2024, а ненаправлення матеріалів справи до суду в цей строк пов`язане із проведенням товарознавчої експертизи, яка по своїй суті не впливає на прийняття рішення в даній справі, а тому суд вважає, що справедливим і розумним буде стягнути витрати за період з 08.08.2024 по 12.08.2024.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією у власність держави товару, вилученого за протоколом про порушення митних правил №0329/20500/24.

Штраф в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Вирішення питання про долю вилучених за цим протоколом готівкових коштів в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень віднести до компетенції Волинської митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товару в розмірі 283 (дві тисячі вісімсот три) гривні 57 копійок на рахунок UA1160491 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата складання повного тексту - 24 вересня 2024 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета