Справа № 944/5930/24
Провадження №3/944/3823/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., з участю перекладача ОСОБА_1 , особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Колумбія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , кулеметника 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 2 штурмової роти

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 18 жовтня 2024 року, о 13 год 15 хв, вчинив спробу незаконного перетнув кордон України із Республікою Польща, поза пунктом пропуску через державний кордон України, на напрямку 549 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Краковець, територія Яворівської об`єднаної територіальної громади Яворівського району Львівської області, однак був затриманий на відстані 500 метрів до лінії державного кордону прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 прибув, свою вину та обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив. Пояснив, що він служив за контрактом у міжнародному легіоні, з якого його фактично вигнали після поранення. Під час служби отримав поранення та попав в госпіталь. Його батальйон не намагався з ним зв`язатися. На даний час в нього немає коштів для існування та щоб повернутися на батьківщину. В Україні не має консульства Республіки Колумбія, а таке є в Російській Федерації. Він не має до кого звернутися за допомогою, шукав допомогу в прикордонної служби. Хотів перетнути кордон з Республікою Польща, оскільки знає, що там є консульство Колумбії. З приводу того, що його раніше повертали з інших пропускних пунктів, пояснив, що причиною цього було те, що в нього не було коштів на подальшу дорогу. Також зазначив, що його затримали на відстані двох кілометрів від лінії кордону. Щодо питання чи намагався розірвати контракт не відповів. Також не відповів на питання, чи звертався до ДПСУ, МЗСУ, інших державних органів з метою повернення в Колумбію.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Незважаючи на невизнання Родрігесом ОСОБА_4 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 239920 від 19 жовтня 2024 року, протоколом про адміністративне затримання від 18 жовтня 2024 року, протоколом особистого огляду від 18 жовтня 2024 року, схемою місця затримання під час спроби незаконного перетину державного кордону України, іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Покази ОСОБА_2 суд розцінює як обраний спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності, оскільки такі є непослідовними і не підтверджуються будь-якими доказами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 204-1 КУпАП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двістінеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник