Справа № 305/3945/24
Номер провадження № 3/305/2757/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04 вересня 2024 року, о 07 годині 10 хвилин, був виявлений та в подальшому затриманий, спільно з громадянами України: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку №302, на відстані 200 м. до державного кордону (територія Великобичківської об`єднаної територіальної громади, Рахівського району, Закарпатської області) прикордонним нарядом "Група реанування", під час спроби незаконного перетинання державного кордону із України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України у складі групи осіб.

Своїми діями громадянин України, ОСОБА_1 , порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон Украйни» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, 04 вересня 2024 року, близько 07 години 10 хвилин, прикордонним нарядом «Група реагування», в межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку № 302, на відстані 200 м до державного кордону (територія Великобичківської об`єднаної територіальної громади, Рахівського району, Закарпатської області) було затримано та виявлено ОСОБА_1 , який під час спроби незаконного перетинання державного кордону України в складі групи осіб, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ, під час безпосереднього виконання ним, службових обов`язків пов`язаних із охороною державного кордону України, а саме: вдався до втечі в напрямку державного кордону та на неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду «Група реагування» зупинити протиправні дії відмовився виконувати.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання смс повідомлення про виклик до суду на номер телефону. При цьому у матеріалах справи міститтся письмова заява ОСОБА_1 , відповідно до якої, просить суд справу розглядати без його участі.

Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд розглядає справу у відсутності громадянина ОСОБА_1 .

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст.2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та "Про оперативно-розшукову діяльність".

Статтею 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" передбачено права Державної прикордонної служби України. За якою, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право втому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12);

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 №1147 "Про прикордонний режим" постановою установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим та затверджено перелік міст і районів, в межах територій яких можуть бути встановлені контрольовані прикордонні райони, в тому числі до переліку яких у Закарпатській області увійшли місто Ужгород, Берегівський, Великоберезнянський, Виноградівський, Перечинський, Рахівський, Тячівський, Ужгородський, Хустський райони.

Також Постановою КМУ №304 визначено межі прикордонної смуги в межах прилеглих до кордону територій селищних та сільських Рад народних депутатів.

Винуватість громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.204-1 КУпАП та ч.2 ст.185-10 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №024390 та серії ЗхРУ №024389 від 04.09.2024; протоколом про адміністративне затримання від 04.09.2024; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.09.2024; довідкою про затримання громадян України на ділянці відповідальності ВПС "Ділове" ВІПС "Великий Бичків" від 04.09.2024; схемою щодо затримання 3-х громадян України на напрямку 302 п/зн АДРЕСА_1 , (ділянка віпс " ОСОБА_4 " впс "Ділове" НОМЕР_1 прикз) від 04.09.2024; копією паспорта; письмовими поясненням та письмовою заявою ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , як особа у відношенні та у присутності якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, достовірно знаючи про наявність адміністративних матеріалів щодо нього, до суду, не з`явився, не спростував обставини зазначені у протоколі та не довів свою невинуватість.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні переконливі відомості, що дають суду підстави вважати, що громадянин ОСОБА_1 , 04 вересня 2024 року, о 07 год. 10 хв., мешканець смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, знаходився в межах прикордонної смуги на напрямку №302 прикордонного знаку, на відстані 200 м. до державного кордону (територія Великобичківської об`єднаної територіальної громади Рахівського району, Закарпатської області), під час дії воєнного стану та тимчасової заборони чоловікам у віці від 18 до 60 років перетину державного кордону України, з іншою метою, а ніж спроба перетину державного кордону, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, яке виразилося у спробі перетину, групою осіб, Державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України та правопорушення передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, яке виразилося у вчиненні групою осіб злісної непокори законному розпорядженню чи вимогам працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин щодо ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому з врахуванням санкції ч.2 ст.204-1 КУпАП, беручи до уваги тяжкість вчиненого адміністративного правопорушення, яке ОСОБА_1 вчинив під час дії воєнного стану на території України, коли тимчасово, обмежено виїзд з України для окремої категорії громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, намагався перетнути державний кордон України в складі групи осіб, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання вчинення нових правопорушень.

Одночасно, на думку суду, до ОСОБА_1 неможливо застосувати ст. 22 КУпАП, у диспозиції якої зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 в такий спосіб хотів ухилитися від мобілізації, під час дії воєнного стану на всій території України, отже міг зашкодити державним інтересам.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зположеннями ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2024 рік" з 01січня2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн. Згідно ч.4 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У зв`язку з наведеним, з ОСОБА_1 , на користь Державної судової адміністрації України слід стягнути судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок (3028 *0,2=605,60). Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст.36 КУпАП, ОСОБА_1 призначити покарання за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір": отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄРДПОУ 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП, штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк