П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1497/24

3/338/581/24

29 жовтня 2024 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетов В. В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрація АДРЕСА_1 , громадянку України, пенсіонерку,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251869 від 25 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому що вона 30 серпня 2024 року близько 09 год 10 хв, перебуваючи у приміщенні Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, розташованої по вул. Чорновола №7 в селищі Солотвин Івано-Франківського району Івано-Франківської області, словесно ображала та погрожувала голові селищної ради ОСОБА_2 , чим своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала повністю, та пояснила, що з дозволу голови селищної ради ОСОБА_2 , вона зайшла до нього в кабінет, щоб показати йому газету в якій надруковані вислови відомих людей. Голова селищної ради ОСОБА_2 почав на неї кричати, принижувати її, висловив припущення що в газеті може бути провокація хабаря, однак у нього в кабінеті здійснюється відеоспостереження. Кричав «хто ти така?», «ти більше сюди не прийдеш», на що ОСОБА_1 відповідала що прийшла в державну установу. ОСОБА_2 встав та швидко вийшов з кабінету до вбиральні, ідучи по коридору кричав на ОСОБА_1 , після чого остання пішла по сходах до виходу з селищної ради. ОСОБА_1 голосно не кричала, нецензурною лайкою не висловлювалася, хуліганство не вчиняла. Вважає, що багато зробила для власного селища, не вважає себе винуватою у смерті ОСОБА_2 та просила її виправдати.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що 30.08.2024р біля 09-00 год. ОСОБА_1 зайшла до кабінету голови селищної ради ОСОБА_2 , з приводу висловлення чергового невдоволення щодо діяльності селищної ради. Через деякий час вони почули розмову на підвищений тонах, після чого голова селищної ради ОСОБА_2 вийшов з кабінету, пройшов в коридор, та ОСОБА_1 звинувачувала його в хабарництві, називала його недостойним займаній посаді, погрожувала зробити все щоб він пішов з посади, провокувала його. Після сварки ОСОБА_1 пішла на сходи до виходу з селищної ради, погрожуючи «засудити» голову селищної ради ОСОБА_2 та зробити все щоб він «позбувся свого крісла». Голова селищної ради ОСОБА_2 пішов до вбиральні, де йому стало зле, та він помер від серцевого нападу. Свідки вказують на часті візити до селищної ради та систематичні дії ОСОБА_1 по відношенню до голови селищної ради ОСОБА_2 спрямовані на цькування, погрози звільненням, безпідставну критику роботи селищної ради, зокрема голови селищної ради ОСОБА_2 та працівників селищної ради. Вважають, що систематичні візити та тероризування, з використанням малозначного приводу, підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення дрібного хуліганства. Свідки вважають ОСОБА_1 винною у смерті голови селищної ради ОСОБА_2 ..

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суду наданні наступні письмові докази, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251869 від 25 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 30 серпня 2024 року близько 09 год 10 хв, перебуваючи у приміщенні Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, розташованої по вул. Чорновола №7 в селищі Солотвин Івано-Франківського району Івано-Франківської області, словесно ображала та погрожувала громадянину ОСОБА_2 , чим своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян;

- заява про злочин (кримінальне правопорушення) від 03 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 просить вести відомості до ЄРДР про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , які узгоджуються з поясненнями свідків, які з`явились та були допитані в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), зокрема суддя, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 173 КУпАП, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався в процесі спілкування громадянки ОСОБА_1 . із головою селищної ради ОСОБА_2 , з мотивів невдоволення ОСОБА_1 якістю та належністю виконання головою селищної ради ОСОБА_2 своїх посадових обов`язків.

Допитані в судовому засіданні свідки, які є працівниками селищної ради та були очевидцями словесної дискусії між головою селищної ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не вказали жодних дій чи висловлювань з боку ОСОБА_1 , які би посягали на громадський порядок. Свідки вказали на відсутність з боку ОСОБА_1 нецензурної лайки та жодним чином не вказали на хуліганський мотив її дій чи висловлювань.

Регулярні претензії з боку ОСОБА_1 до голови селищної ради ОСОБА_2 з приводу функціонування громади та виконання обов`язків голови, які розцінені свідками як цькування посадових осіб територіальної громади, за умови відсутності явної неповаги до моральних засад суспільства, не підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

З показань свідків вбачається тривале негативне та конфліктне ставлення ОСОБА_1 до голови селищної ради ОСОБА_2 , який невдовзі після конфлікту з ОСОБА_1 помер від серцевого нападу. Однак жодних доказів на підтвердження причинного наслідкового зв`язку між словесним конфліктом та смертю останнього не встановлено та суду не надано. Такі трагічні обставини, за відсутності доказів їх взаємопов`язаності з інкримінованим ОСОБА_1 обвинуваченням у дрібному хуліганстві, не можуть вплинути на висновок суду про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Будь-які інші докази, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян, при вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 251869 від 25 жовтня 2024 року, всупереч закону складено майже через два місяці після інкримінованої ОСОБА_1 події.

При цьому в протоколі не розкриті наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

Отже, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на вчинення хуліганських дій з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях правопорушника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 173 ст. 33 КУпАП, керуючись ст. 278, 289 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Решетов