КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю захисника Зінчука В.Ю. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Зінчука В.Ю. на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Згідно з постановою судді 24 квітня 2024 року о 21 годині 01 хвилин, по вул. Трублаїні, 1, в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 002022.

В апеляційній скарзі захисник Зінчук В.Ю. просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Захисник вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло однобічне та неповне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи, не дослідження доказів та ненадання їм належної оцінки.

Суд, на думку захисника, формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого застосування до ОСОБА_1 виду адміністративного правопорушення, а тому постанова судді підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення - закриттю.

Посилаючись на положення ст. 266 КУпАП та Інструкції, якими регулюється процедура огляду на стан сп`яніння, апелянт зазначає, що в матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції цієї процедури, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі.

Щодо порушень з боку поліцейських захисник зазначає про порушення п. 17 Інструкції, оскільки зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, однак працівниками поліції не дотримано вказану норму.

Також, відповідно до п. 20 Інструкції Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я, однак вказану норму працівником поліції не дотримано.

Окрім того, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, безпідставно послався як на доказ по справі, на відеозапис патрульного поліцейського, який є додатком до протоколу, складеним з численними порушеннями, оскільки сам відеозапис є фрагментарним, дуже коротким та не інформативним.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , як водія не було відсторонено від керування, у що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

На думку захисника, суд першої інстанції не звернув увагу на порушення з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2024 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, висновком КНП КМНКЛ "Соціотерапія", щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та рапортом працівника поліції.

Сукупність вказаних доказів є достатньою для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, викладеного у постанові судді районного суду, а тому доводи апеляційної скарги про те, що зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушень, допущених при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 т, збиранні доказів та порушень вимог закону при розгляді справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Що стосується доводів апелянта щодо безперервності відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то суддя апеляційного суду відмічає, що на відеозапису зафіксовані всі події щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких водій ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також зафіксований процес проведення огляду.

Доводи захисника проте, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписами з боді камери поліцейського також є безпідставними, оскільки відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували даний факт не свідчить, що такого відсторонення не було.

Окрім того, вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена частиною першою статті 266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушень, які, на переконання апелянта, були допущенні працівниками поліції, щодо не відсторонення водія від керування транспортним засобом, не спростовують висновків, викладених у постанові судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що з боку поліцейських були допущені порушення вимог Інструкції, а саме ОСОБА_1 не вручено висновок експерта, то такі доводи жодним чином не спростовують висновку КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" про виявлення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння, тим більше, що ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні захисник не заперечували того, що на огляд до вказаного медичного закладу ОСОБА_1 був направлений (доставлений) поліцейським та такий огляд проводився.

Водночас, висновок КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002022 від 30 квітня 2024 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори, амфетамін, метамфетамін) наявними у справі доказами не спростований.

Суддя апеляційного суду, не убачає підстав для скасування постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року та закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про це прохає апелянт, тому апеляційна скарга захисника має бути залишена без задоволення..

Разом з тим, суддя апеляційного суду, керуючись вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважає необхідним змінити постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення, оскільки судом першої інстанції невірно застосована норма матеріального права.

Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Разом з тим, суддя районного суду, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклав адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Отже, суддя районного суду наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк, який перевищує розмір цього стягнення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суддя апеляційного суду може вийти за межі апеляційної скарги захисника та у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 294 КУпАП, змінити постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення, з приведенням адміністративного стягнення у відповідність із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Зінчука В.Ю. залишити без задоволення.

В порядку ч. 7 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 759/10290/24

Провадження № 33/824/3889/2023

Головуючий у першій інстанції Шум Л.М.

Доповідач Ковальська В.В.