Провадження № 3/643/3662/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 095338 від 08 жовтня 2024 року, 07 жовтня 2024 року о 19:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 06 жовтня 2024 року пішла гуляти та не повернулась додому, перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, 07 жовтня 2024 року була виявлена співробітниками поліції та доставлена до МКЛ № 24.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що донька перебуває у нестабільному емоційному стані внаслідок пережитих життєвих обставин. Також пояснила, що донька є підлітком та має подругу, яка здійснює на неї поганий вплив. Зазначила, що всі необхідні дії по вихованню доньки здійснює.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

За правилами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 095338 від 08 жовтня 2024 року, електронний рапорт Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, письмові пояснення ОСОБА_1 , акт органу поліції та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію паспорта ОСОБА_1 , копію свідоцтва про шлюб.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Харків, її матір`ю, з урахуванням наявної копії свідоцтва про шлюб, є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування.

Відтак, неповнолітня чотирнадцятирічна ОСОБА_2 має право на свободу пересування.

Одночасно суд бере до уваги, що саме ОСОБА_1 звернулася до органів поліції з заявою про те, що її дитина пішла з дома.

Крім цього, судом враховуються пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні.

Також слід зазначити, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктом правопорушень є батьки малолітнього та/або неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків за диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП не повинна вважатися будь-яка дія (бездіяльність) батьків. Такі дії чи бездіяльність повинні пов`язуватися виключно із невиконання обов`язків, які чітко передбачені законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Положення ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не дають жодних підстав для двозначного тлумачення та передбачають відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини.

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між посяганням на громадський порядок або безпеку та настанням або можливим настанням наслідків, у даному випадку, у вигляді шкоди правам та інтересам малолітнього щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.

З урахуванням положень ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 9, 184 КУпАП, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні умисні дії або бездіяльність, спрямовані на ухилення від виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , що зумовлює відсутність підстав настання адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 095338 від 08 жовтня 2024 року обставини не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 184, 247, 268, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО