Справа №750/7555/24
Провадження №3/750/2519/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Леонова О.Є.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №884475, 26.05.2024 о 04:47 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Київська, біля буд. 3, керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці за допомогою приладу Драгер, результат огляду позитивний 0,34 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що його зупинили працівники поліції за те, що не підсвічувалась лампа номерного знаку. Його викликали по службі о 04:00 год., бо автомобіль мав виїхати, тому він як технік не міг підвести командування і в разі його неявки, автомобіль не пішов би на виконання бойового завдання. Пройшов огляд на місці, результат його здивував, але він не знав, як діяти у такому разі, про право пройти огляд у лікаря йому не роз`яснили, як не роз`яснили і наслідки.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що в роздруківці приладу Драгер зазначена температура повітря 20?, але у травні не могла бути така температура, за отриманими ними даними було 9?, а тому такий результат освідування 0,34% проміле є сумнівним, так як газоаналізатор не може вимірювати один показник в точності без похибки (проміле), а інший (температуру повітря) втричі вищий за дійсність, тому не може бути доказом. Також зазначив, що ОСОБА_1 жодного разу працівниками поліції не зазначалось про його право пройти освідування у лікарні, або його право не погодитись з результатами огляду на місці зупинки, і в такому випадку пройти огляд у лікаря, а тому просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та надані захисником письмові пояснення, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно чеку з результатами тестування на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», в організмі ОСОБА_1 було виявлено алкоголь на рівні 0,34 ‰.

Також на дію приладу впливає температурний режим при його використанні: -10 С +40 С.

Відповідно до п. 7 розділу II «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 на наявність стану алкогольного сп`яніння після проведення тесту за допомогою спеціальних технічних засобів вказує останній цифровий показник, що є більшим за 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з чеком про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря у такому зазначена +20°C, тоді як за даними Чернігівського обласного центру з гідрометеорології (Чернігівський ЦГМ) температура повітря по мю Чернігову у період з 03 до 06 годин 26.05.2024 підвищувалась від 8,5? до 9,3? тепла, а тому, зазначені обставини в сукупності дозволяють зробити висновок, що: або ж тестування проводилось поза межами місця виявлення «порушення» або ж вимірювальний засіб допускає значну похибку. Будь яка із вказаних обставин ставить під сумнів результати тестування, й, відтак, останній не може вважатись допустимим доказом в цій справі.

До того ж, з відеозапису, долученого до протоколу серії ААД №884475 від 26.05.2024, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівником поліції повідомлено ознаки алкогольного сп`яніння, як то запах алкоголю, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що той погодився, і після продуття прилад видав результат 0,34‰ проміле, і на питання поліцейського чи згоден ОСОБА_1 результатом, той відповів «ну згоден». При цьому, поліцейським не було роз`яснено водієві його право на проходження огляду на стан сп`яніння не лише на місці зупинки, а й у лікарні, як і право не погодитись з результатом освідування, проведеним на місці зупинки, яке потягне за собою пропозицію пройти такий огляд у медичному закладі. Відповідно до «Інструкції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І «Інструкції»).

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно до наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та його захисником, а також з відеозапису, долученого до протоколу, та який було відтворено в судовому засіданні, вбачається, що поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду на виявлення стану сп`яніння особи, оскільки ОСОБА_1 з самого початку працівниками поліції не було роз`яснено право на проходження процедури освідування як на місці зупинки так і у медичному закладі, а запропоновано лише пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. При цьому, водій погодився пройти такий огляд на місці зупинки. Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 дійсно не повідомлялось і про його право на проходження огляду у лікарні в разі його незгоди з результатами огляду. Суд констатує, що згідно пункту 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і ОСОБА_1 дотримався вказаної вимоги, однак останній не зобов`язаний знати вимоги Інструкції та ст. 266 КУпАП про порядок проходження такої процедури і право на проходження огляду не лише на місці зупинки, а й на право не погодитись з результатами огляду, проведеного на місці зупинки і проходження в такому випадку огляду у медичному закладі, про таке право йому мали б роз`яснити працівники поліції, однак згідно відеозапису таке право йому роз`яснено не було. Також, працівник поліції запитує чи згоден ОСОБА_1 з результатом приладу Драгер, при цьому про право водія на незгоду з результатами і в такому випадку можливість пройти огляд у лікаря, йому не повідомляють.

Таким чином, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог п. п. 8,12,13 Інструкції, тобто результати огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного поліцейськими 26.05.2024 року на місці зупинки за допомогою приладу Драгер щодо ОСОБА_1 , виключає можливість визнання цього письмового документу як допустимого доказу в справі.

Таким чином, судом встановлено обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №884475 від 26.05.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26.05.2024, чек з результатами тестування на приладі DRAGER ALCOTEST 7510 ARLM-0352 від 26.05.2024 з результатами 0,34‰ проміле, копію постанови по справі про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2237742 від 26.05.2024, рапорт інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Віктора Удовенчика від 26.05.2024, відеозапис до протоколу серії ААД №№884475 від 26.05.2024, проглянутий в судовому засіданні, а також надані документи захисником: копію відповіді на запит про надання інформації про температуру повітря 26.05.2024 по ч. Чернігову, та витребовані на запит суду документи: копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та копію сервісної гарантійної книжки на газоаналізатор DRAGER ALCOTEST 7510, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу серії ААД №884475 від 26.05.2024, а також не підтверджуються сукупністю наданих доказів, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як в даному випадку протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи захисника, щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану такого сп`яніння, не спростовано, тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь