П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , 1979 року народження, громадянина України,

працюючого директором КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного

господарства міста Ужгорода», який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , директор КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (м. Ужгород, вул. Митна, буд. 1), вчинив порушення ведення податкового обліку в результаті чого зменшено від?ємне значення об?єкту оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2024 року у сумі 2759165 грн., занижено податок на додану вартість на загальну суму 56608 грн. та занижено суму грошового зобов?язання з земельного податку на загальну суму 37780,69 грн., (акт перевірки від 25.09.2024p. №13414/07-16-07-02/03344326), чим порушив п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст.14; п.44.1,п.44.2 ст. 44; пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.3.1 п. 138.3 ст. 138, п.187.1. ст. 187; п.п. 192.1.1., п.п.192.1.2 п. 192.1. ст.192; п.201.1. ст. 201, п.271.1 ст. 271, п. 277.1 ст. 277, п.286.4 ст.286. ст.287, п.289.1 ст. 289 Податкового кодексу України від 02.12.2010, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання 29.10.2024 ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення від нього не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без її участі.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Окрім цього, необхідно зазначити, що в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 директор КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (м. Ужгород, вул. Митна, буд. 1), вчинив порушення ведення податкового обліку за 1 квартал 2024 року, яке є триваючим.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом № 1969/07-16-07-04 про адміністративне правопорушення від 25.09.2024 року, Актом «Про результати документальної планової виїзної перевірки КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» () податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.03.2024, валютного за період з 01.10.2017 по 31.03.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.03.2024».

Досліджені вище докази, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 38, 40-1, 163-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило