Номер провадження 33/816/374/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 18 серпня 2023 року близько 20 год. 45 хв. по вул. Баранівська, поблизу буд. 2, керувала транспортним засобом «Mazda CХ-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП СОР ОКМЦСНЗ № 1341 від 22.08.2023, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.12.2023 скасувати. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 619408 від 23.08.2023 складений безпідставно, з явними порушеннями КУпАП та нормативних документів, які регламентують порядок проведення огляду на стан сп`яніння, а викладені у ньому факти не відповідають дійсним обставинам справи. Матеріали провадження не містять будь-які належні та допустимі докази, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому правові підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності, відсутні.

Так, 18 серпня 2023 року апелянт алкогольні напої не вживала та разом із дитиною, приблизно о 20 год. 45 хв., на автомобілі «Mazda CХ - 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхала додому. У районі вулиці Баранівської, 2 в м. Суми, вона була зупинена працівниками поліції, які попросили вийти з машини та надати документи. Під час перевірки, один із поліцейських повідомив про наявність у неї специфічного запаху, чи то парфумів чи то спиртного. Повідомивши поліцейським, що вона не вживала спиртні напої, їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому в порушення вимог Інструкції, останній не було повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі з використанням спеціального технічного засобу.

Проте, на пропозицію пройти огляд на місці, апелянт відмовилася та разом із працівниками поліції прослідувала до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому, направлення на огляд, у присутності водія, працівниками поліції не був складений та в матеріалах справи відсутній, що дозволяє стверджувати, щодо відсутності в останньої ознак алкогольного сп`яніння.

Огляд апелянта на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я був проведений з порушенням встановленої процедури, а тому є недійсним. Так, безпосередній огляд проводився медичної сестрою, з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора, котра не розпаковувала новий мундштук, відповідно до вимог Інструкції.

Окрім цього, апелянт наголошує, що відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відтак, зазначене вказує на беззаперечне порушення медичними працівниками процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки проведений медичною сестрою, яка не є уповноваженою на те особою.

Також, апелянт вказує на те, що будь-яких доказів про те, що їй було повідомлено про зміст висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, матеріали справи не містять, що підтверджується відсутністю її підпису.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 619408 складений працівниками поліції 23 серпня 2023 року, тобто через 5 днів після моменту виявлення особи, яка його вчинила. Окрім цього, в протоколі, як і в інших доказів, не зазначено про наявність у апелянта ознак алкогольного сп`яніння, що вказує на безпідставність вимог працівників поліції пройти останній огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Долучені відеозаписи, як докази вчинення адміністративного правопорушення не є безперервними та не фіксують всю процедуру оформлення адміністративного правопорушення. Також, на одному із відеозапису відображена дата фіксування, 31.12.1979, що не відповідає дійсності.

Працівниками поліції не вилучалося водійське посвідчення та не видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що свідчить про те, що водія не відсторонювали від керування транспортним засобом, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принцип презумпції невинуватості усі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, слід зазначити, що провадження у справі про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю, за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Розгляд вказаної апеляційної скарги було проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та без участі захисника Моісеєнка В.В. виходячи з таких обставин.

Вказана справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перебуває в провадженні Сумського апеляційного суду з 21 грудня 2023 року, проте жодного разу не розглядалася по суті, в зв`язку із надходженням до початку апеляційного розгляду клопотань апелянта про відкладення судового засідання (26.03.2024 неможливість брати участь за станом здоров`я, 21.06.2024 - неможливість брати участь за станом здоров`я), які апеляційним судом були задоволені.

У судове засідання призначене на 08 год. 30 хв. 30 вересня 2024 року, до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні захисник Моісеєнко В.В. у черговий раз не з`явилися, від ОСОБА_1 надійшло чергове клопотання про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з її відпусткою.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що участь ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, бо питання про погіршення становища не ставиться, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою розгляду апеляційної скарги у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для чергового відкладення судового засідання, та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, у відсутність апелянта, і у даному випадку її право на доступ до правосуддя, не є порушеним.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 23 серпня 2023 року серії ААД № 619408;

- висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2023 № 1341, відповідного до якого 18 серпня 2023 року ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння;

- довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Сумській області Департаменту ПП Жукової Я. про надання інформації, яка підтверджує той факт, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп не притягувалася;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

- акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» № 1391 від 18.08.2023, яким зафіксовано результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у закладі охорони здоров`я;

- результату дослідження № 625/626 кількості етилового спирту в крові та сечі. Так, в крові водія ОСОБА_1 виявлено 1,23 г/л етилового спирту, в сечі 1,36 г/л.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 18 серпня 2023 року близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 по вул. Баранівська в м. Суми, керувала автомобілем «Mazda CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 та була зупинена працівника поліції за допомогою світлових покажчиків.

Після перевірки особи водія, працівниками поліції останню було повідомлено про наявність в неї ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що остання відмовилася.

Проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, остання не заперечувала та надала згоду.

Під час проходження медичного огляду в медичному закладі, ОСОБА_1 не заперечувала із результатом продуття газоаналізатора, який показав рівень алкоголю у видихуваному повітрі останньої, який становив 1,31 проміле. Також у ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища (сеча) та кров, з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не висловлювала.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо доводів апелянта про проведення її огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, з порушенням встановленої процедури та не уповноваженою на те особою, апеляційний суд зазначає наступне.

З аналізу норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою.

Проте, вказаним підзаконним нормативно-правовим актом не передбачено, що копія направлення має бути вручена особі, щодо якої передбачається проведення огляду.

Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає вручення копії направлення на проведення огляду на стан сп`яніння особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, воно лише є підставою для проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки долученими відеозаписами підтверджено факт складання працівниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, безпосередньо біля закладу охорони здоров`я, у присутності ОСОБА_1 .

Проведення огляду ОСОБА_1 лікарем у медичному закладі супроводжувалось відеофіксацією, а присутність медичної сестри під час огляду та допомога нею у фактичному застосуванні спеціального технічного приладу «Драгер», тобто в триманні цього засобу при його продуванні та відібранні зразків біологічного середовища, крові не свідчить про недійсність медичного висновку й акту.

Так, безпосередній огляд ОСОБА_1 , результати якого відображено в акті медичного огляду, було проведено лікарем-наркологом ОСОБА_2 .

Окрім цього на відеозапису чітко вбачається, як медичною сестрою діставався мундштук із запакованої упаковки, тому апеляційній доводи в цій частині також є необґрунтованими, оскільки спростовуються долученими доказами.

Щодо доводів апелянта про те, що медичний висновок щодо результатів огляду на стан наркотичного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 є недійсним, оскільки він не вручений останній під підпис, судом зазначається наступне.

Так, дійсно, відповідно до п.п.17, 20 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, суд зауважує, що проведення лабораторних досліджень на визначення стану алкогольного сп`яніння, з об`єктивних причин відтерміновує у часі та фактично унеможливлює складення висновку лікарем безпосередньо в день доставляння особи до закладу охорони здоров`я.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 не було вручено примірник висновку в день проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2023 року в м. Суми на вул. Баранівська, буд. 2 у присутності ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 619408 із врученням висновку щодо результатів медичного огляду, про що зазначено останньою у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».

Апеляційним судом встановлено, що наведений вище висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відповідає вимогам Інструкції, містить у собі усі необхідні до заповнення дані, крім того, будь - яких порушень порядку проведення такого огляду встановлено не було.

Доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та апелянтом не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

При цьому, суд також вважає не обґрунтованими доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений через тривалий час.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 була доставлена до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який потребував серед іншого лабораторних досліджень, на проведення яких необхідний певний час. Відповідно до медичного висновку, ОСОБА_1 остаточний діагноз встановлений 22 серпня 2023 року, після отримання результатів дослідження біологічних матеріалів. Після отримання вказаного медичного висновку, 23 серпня 2023 року працівниками поліції у присутності ОСОБА_1 було складено щодо останньої протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, очевидно, що для проведення лабораторних досліджень для встановлення остаточного діагнозу, скерування висновку до уповноваженої особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також вжиття заходів для виявлення особи для ознайомлення зі змістом медичного висновку потрібен певний час і тільки після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, такий протокол стосовно ОСОБА_1 був складений.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 254 КУпАП, унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Твердження апелянта про те, що протокол є недопустимим доказом, оскільки працівниками поліції не було зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, протокол відносно ОСОБА_1 було складено саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п. 2.9 а ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суть вказаного правопорушення було викладено в протоколі чітко, ясно та відповідно до диспозиції статті 130 КУпАП.

Отже, відображення ознак алкогольного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за порушення водієм вимог п.2.9 а ПДР України - керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не передбачено, ні вимогами вище згаданої Інструкції, ні КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи із нагрудної камери працівників поліції є фрагментарним і не відповідає вимогам чинного законодавства, є безпідставними, оскільки вказані норми не містять вимог щодо безперервності ведення технічного відеозапису, а містять загальні положення про можливість здійснення технічного відеозапису працівниками поліції.

Щодо п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, то включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Як вбачається з технічних відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції, всі значимі обставини для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи із зупинення автомобіля, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, надання згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проходження такого огляду, і закінчуючи повідомленням працівником поліції про складання щодо останньої протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та оголошення його змісту.

Так, на долучених відеозаписах чітко зафіксовані обставини справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відображення на одному із відео невірного часу фіксації подій не спростовує наявність у дій ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується посилань апелянта на те, що її не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом, то такі доводи не є тією безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.