Справа № 149/3731/23
Провадження №3/149/1513/23
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2023 близько 22:30 год. по вул. Монастирській в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці в п`яному вигляді, виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, словесно ображав останню, внаслідок чого порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12.11.2023 о 22:30 год. по вул. Монастирській, 1 в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 , керував т/з Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.5 ПДР, за порушення котрої відповідальність визначена у ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що в той день за кермом не перебував, а просто знаходився біля свого автомобіля, який був припаркований в дворі його будинку, і в цей час курив. Конфлікт із сусідами дійсно був, бо їм не сподобалося як був припаркований його автомобіль. Тому за ст. 130 КУпАП свою вину не визнає, а за ст. 173 КУпАП визнає частково.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні було досліджено адміністративний матеріал (зокрема протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів).

Суд критично оцінює письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долучені до адміністративного матеріалу, оскільки вказані свідки при наданні письмових пояснень не були повідомлені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 348, 385 КК України, не були безпосередньо допитані в судовому засіданні, а також на виклик суду в судове засідання не з`яивлись, хоча судом вжито всіх можливих заходів для їх виклику і допиту.

Суд бере до уваги пояснення ОСОБА_2 від 15.12.2023, в яких зазначено, що вона просить припинити розгляд її повідомлення від 12.11.2023 та не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як конфлікт відбувся через те. що на її думку автомобіль ОСОБА_1 був неправильно припаркований.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, що працівники поліції пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння як водію транспортного засобу. ОСОБА_1 в свою чергу не заперечував, що цього дня вживав алкогольні напої, однак автомобілем не керував в цей день. Факту керування ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано. В цілому підставою для висновку працівників поліції про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є пояснення зі слів інших осіб.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Особа може бути визнана винною у вчиненні адміністратвиного правопорушення лише в тому випадку, коли її вина обвинуваченої доведена поза розумним сумнівом. Це означає, що за допомогою наданих доказів належить встановити, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні правопорушення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і саме ця особа є винною у його вчиненні.

Адміністративний матеріал не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. З дослідженого відеозапису не можливо встановити, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інкримінований ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП). Отже, суб`єктом цього правопорушення є осудна фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати відповідальність за вказане правопорушення (загальні ознаки) та яка керувала транспортним засобом (спеціальні ознаки).

За відсутності передбачених чинним законодавством доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає недоведеним поза розумним сумнівом наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суддя враховує таке.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 572868 від 12.11.2023; протоколом прийняття заяви; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поясненнями, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні, та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 визнав вину, характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з врахуванням приписів ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 27, ст. 173-2, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст.284, 307, 308 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ