Провадження № 3/522/7639/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., в присутності захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Байрактар О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, 20.08.2024 року о 17 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , штовхнув у груди та погрожував фізичною розправою дружині гр. ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та пояснив суду, що ОСОБА_2 , яка є його жінкою, погрожує йому, у зв`язку із розлученням, вона ніколи не працювала, він утримував родину, квартира, де вони проживають була придбана в шлюбі, а його дружина претендує на квартиру повністю. Також, вказав, що він особа з інвалідністю та заробити на квартиру не зможе, оскільки не працевлаштований, а дружина почала йому погрожувати, тим, що він не буде проживати в квартирі, яка їм належить, наразі після цієї ситуації, він виїхав з квартири та проживає у приятелів. З приводу подій зазначених в протоколі, вказав, що не штовхав свою дружину та вдень події пішов на балкон, щоб взяти речі і піти на майданчик, дружина його закрила та почала провокувати і наговорювати на нього, він не погрожував їй фізичною розправою та не вчиняв психологічного насильства. Його закрили на веранді, було спекотно, у нього погіршилось самопочуття, тому хотів вийти звідти якнайшвидше. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу 11.09.2024 року, та наразі триває процес.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Байрактар О.В. звернулась до суду з клопотанням про закриття адміністративної справи відносно її підзахисного на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що відсутні належні і допустимі докази, які підтверджують вину її підзахисного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, працівниками поліції були допущенні грубі порушення норм КУпАП, а саме: невірно зазначено дату скоєння правопорушення, а саме: не 20.08.2024 року, а 03.09.2024 року, рапорт та пояснення потерпілої, долучені до матеріалів справи містять протиріччя, пояснення у потерпілої відбирались іншим працівником поліції, із долучених доказів вбачається, що поліцію викликав неповнолітній ОСОБА_3 , який надав неправдиві свідчення відносно того, що батько б`є матір, та після приїзду працівників поліції ОСОБА_3 підтвердив, що батько не бив матір. Крім того, захисник зазначила, що з долученого до матеріалів справи відео та аудіо запису вбачається, що в день події ОСОБА_1 знаходився на балконі, а потерпіла закрила його та не випускала до квартири, та ніякого насильства з його боку на відеозаписі немає, об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита, оскільки не зазначено, які саме дії психологічного характеру вчиняв правопорушник до потерпілої.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та пояснила суду, що 20.08.2024 року приблизно о 17 год. 30 хв., їх з чоловіком конфлікт почався з розмови, про те, хто буде готувати дитині обід, бо всі обов`язки протягом 15 років виконувала вона, що саме далі трапилось згадати не може, але після цього чоловік почав їй погрожувати, підняв тему розлучення, сказав, що вона не працює, закінчуються гроші, казав, що вона не хоче розлучення, та схопив її за руку, штовхнув в груди, внаслідок чого в неї перебилось дихання та вона почула, як їх син ОСОБА_4 , який в цей момент стояв позаду неї, викликав поліцію. Вказала, що їй відомо, що в сейфі є зброя, тому забрала ключі, поки не приїхала поліція вона знімала все на мобільний телефон, чоловік взяв чавуну праску та почав вибивати скло дверей у веранді. Після цього вони з сином ОСОБА_4 побігли до сусідів, однак нікого не було вдома, сусід ОСОБА_5 відкрив вікно. Через 5-7 хв. після приїзду працівники поліції включили нагрудні камери та почали знімати, вони з сином прийшли додому та почули поліцейських, чоловік був у кайданках. ОСОБА_1 почав звинувачувати її, що вона викрала паспорт, але він був там, потім його забрали в поліцію та вона написала на нього заяву. Також зазначила, що про існування цивільного позову про розірвання шлюбу їй стало відомо вже під час розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП: домашнього насильства, а саме умисне вчинення дій психологічного характеру внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Так, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, щодо відсутності об`єктивної сторони правопорушення, у зв`язку із тим, що в протоколі не зазначено в чому саме виражалось психологічне насильство щодо потерпілої.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 штовхнув потерпілу в груди, він погрожував їй фізичною розправою, та зі змісту абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вбачається, що психологічне насильство також включає в себе погрози, а отже працівниками поліції було вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 .

Крім того, з пояснень потерпілої вбачається, що вона була змушена закрити ОСОБА_1 на балконі, оскільки переймалась за власну безпеку, оскільки їй було відомо про те, що останній зберігає в сейфі квартири зброю та який почав вибивати скло в дверях.

Доводи сторони захисту, про невідповідність дат, зазначених в протоколі та того, що пояснення у потерпілої відбирав інший працівник поліції, а не той який складав протокол, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що сторона захисту вдається до надмірного формалізму, та крім того, судом було допитано потерпілу безпосередньо в судовому засіданні, що надає змогу уникнути будь-яких протиріч.

Так, судом встановлено, що подія мала місце 20.08.2024 року, що не заперечував й ОСОБА_1 .

Крім того, стороною захисту вказано, що з долучених аудіо- та відеозаписів події, вбачається, що її підзахисний був закритий потерпілою на балконі та не вчиняв жодного насильства.

Однак, з долучених потерпілою відеозаписів та фотознімків вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на балконі розбив скло, що свідчить про об`єктивні побоювання потерпілої, щодо можливого завдання шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 167940 від 03.09.2024 року; рапортом працівника поліції, згідно якого на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 20.08.2024 року о 17:44 год. по АДРЕСА_1 , батько б`є матір; протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.08.2024 року; копією термінового заборонного припису серії АА №309250 від 03.09.2024 року, винесеного стосовно ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_2 від 20.08.2024 року; поясненнями ОСОБА_1 від 20.08.2024 року; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 03.09.2024 року; копією паспорта ОСОБА_1 ; відеозаписом, який також було досліджено судом за участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні та під час розгляду справи особою надано не було.

На підставі викладеного і керуючись ст. 9, 24, 33, 34, 173-2, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ