ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4129/24 Головуючий в 1 інст. Ткаченко М.О.
Провадження №33/807/966/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вартанової Г.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік , стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно відомостей протоколу серії ААД № 594275 від 23 липня 2024 року, 23 липня 2024 року о 22 год. 00 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, смт. Балабине, вул. Виноградна, буд. 24, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку, за допомогою алкотестера «Драгер 6110»(0412), № тесту 1692, результат 1,49%°.

Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що судом було позбавлено його можливості через свого захисника ознайомитися з матеріалами справи, ознайомитися з новими доказами, зокрема відповіддю ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 15 жовтня 2024 року, реалізувати своє право на надання пояснень.

Вказує, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, співробітниками поліції було допущено ряд порушень норм чинного законодавства, оскільки відсутні належні та допустимі докази його провини.

В порушенні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, відеозаписи події, здійснені на мобільний телефон, відео файли не містять інвентарний та номенклатурний номер, дати та часу, які вказані в протоколі. Отже, вказані відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі, через те, що зафіксовані на власний пристрій. Разом із цим, відеозапис події складається з двох файлів, що свідчить про переривання відеозапису. Також вважає, що відеозаписи не можуть бути враховані судом, через порушення положень ст. 30 ЗУ «Про забезпечення функціонування української мови, як державної», оскільки файл підписаний російською мовою, що свідчить про халатне ставлення судді суду першої інстанції при розгляді справи, оцінки доказів та винесені висновків суду.

Зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_2 не є належним та недопустимим доказом по справі з огляду на наступне.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №594275 був складений 23 липня 2024 року об 22 год. 15 хв., однак пояснення ОСОБА_2 були складені 23 липня 2024 року об 23 год. 00 хв., тобто вже після складання протоколу. Від початку та до кінця пояснення ОСОБА_2 повністю заповнені одним почерком, що свідчить про те, що пояснення були написані однією особою, а саме представником поліції. Крім того, текст містить не точні та не чіткі формулювання.

Вважає, що суддя суду першої інстанції допустив процесуальне порушення, не викликавши свідка ОСОБА_2 на допит для надання свідчень у справі, яка є ключовою особою, оскільки обізнана про обставини, які мають важливе значення для об`єктивного та повного розгляду справи. Також, не враховано даних про нього, як правопорушника, ступінь його вини або її відсутність, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, судом не надано оцінку Акту огляду, який є підробленим, його складання відсутнє на відеофіксації, між тим свідків залучено не було. При цьому, копія акту йому не вручалася.

Звертає увагу суду, що в протоколі зазначені відомості про проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Алкотестр Alcotestr «Drager 6110», а в матеріалах справи зазначені відомості про технічний прилад ALCOTEST Drager 6810. Відсутні посилання про причину зупинки транспортного засобу.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП зазначає, що не може бути накладено на особу два адміністративні стягнення одночасно. Між тим, на нього складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апелянт просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2024 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Долучити до справи його пояснення. Викликати у судове засідання та допитати свідка ОСОБА_2 .

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника адвоката Вартанової Н.М., яка зазначила про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Вартанова Г.М. підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просила її задовольнити.

Щодо заявленого клопотання адвоката Вартанової Г.М. про проведення судового - технічної експертизи відеозаписів події та про витребування з ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відеореєстратора - боді камери з інвентарним номером 3, то апеляційний суд відмовляє у його задоволенні, оскільки наявні в справі письмові докази та відеозапис події є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що відеозапис наявний в матеріалах справи сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Крім того, адвокат Вартанова Г.М. звернулася з клопотання про зупинення провадження в справі до прийняття рішення по кримінальному провадженню за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КУпАП, по факту підроблення співробітниками поліції відео файлів, які були долучення, як доказ до суду першої інстанції.

Суддею апеляційного суду відмовлено також у задоволенні вказаного клопотання з тих підстав, що докази про внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР апеляційному суду надано не було, а до клопотання лише додано копію заяви, яку нібито надіслано поштою до ДБР лише 12 грудня 2024 року, тобто безпосередньо до судового засідання у цієї справі. Чому вказану заяву не було надіслано з 5 серпня 2024 року (день події) по 12 грудня 2024 року захисник не пояснила.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Вартанову Г.М., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 594275 від 23 липня 2024 р. підтверджується:

- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер» 6810 від 23 липня 2024 р. з результатом сп`яніння - 1,49‰ (а.с.3), з яким ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявленні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Огляд був проведений за допомогою приладу «Драгер» 6810. Результат огляду на стан сп`яніння - 1,49‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис (а.с. 4)

- поясненнями дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , якими підтверджується факт вживання її чоловіком ОСОБА_1 23 липня 2024 року, в період часу з 16 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. алкогольних напоїв, після вживання яких останній сів за кермо транспортного засобу та поїхав.(а.с. 7);

- відеозаписом події, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , у якого вбачаються виражені візуальні ознаки сп`яніння. Повідомлення ОСОБА_1 працівнику поліції про вживання ним алкогольних напоїв, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», результат якого склав 1,49‰. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився (а.с. 10).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 за згодою ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,49 проміле.

Що стосується доводів, що відеозапис є не належним доказом у справі через те, що він має перерви та зафіксований на мобільний телефон без зазначенням дати та часу, відеофайли підписані російською мовою, а також не містять інвентарного та номенклатурного номеру, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує безперервно саме ті обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Вищезазначеним відеозаписом події, зафіксовано: рух автомобіля, його зупинку, наявність у ОСОБА_1 виражених ознак сп`яніння, його згода пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, процедура огляду водія та його результат, з яким ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

Отже, працівниками поліції було в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані відеозаписом факти наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

На доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду є підробленим, його складання не зафіксовано відеозаписом події та не залучено свідків, слід зазначити наступне.

Так, акт огляду ОСОБА_1 складений відповідно до вимог додатку 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. №1452/73, в якому працівником поліції зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Огляд був проведений за допомогою приладу «Драгер» 6810. Результат огляду на стан сп`яніння - 1,49‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП закріплено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зафіксований за допомогою технічного засобу боді камеру № 3, а тому присутність двох свідків не є обов`язковою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зазначені в протоколі відомості про технічний прилад, яким проводився огляд ОСОБА_1 не узгоджуються з відомостями зазначеними в матеріалах справи є безпідставними, оскільки в протоколі та акті огляду водія зазначений один і той же технічний прилад. Разом із цим, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, копію сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера «Драгер 6110», направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 липня 2024 року.

Твердження апелянта про те, що відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, не може бути накладено на особу два адміністративні стягнення одночасно. Між тим, на нього складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є необґрунтованими.

Так, вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП вбачається, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У даному випадку, згідно положень ст. 222 КУпАП, постанова про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП не входить до повноважень суду, оскільки підвідомче органам Національної поліції, а тому стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду першої інстанції з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/4129/24