Житомирський апеляційний суд
Справа №293/46/24 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й.
Номер провадження №33/4805/772/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі; скаржника ОСОБА_1 , його захисника Сидорчука М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 07 січня 2024 року о 00-45 год. в смт Черняхів по вул. Слобідська керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського №3, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що у справі відсутні докази руху автомобіля, законної зупинки транспортного засобу, а також перебування його за кермом. Зазначив, що сидів у салоні свого автомобіля на пасажирському сидінні в очікуванні знайомого. На думку скаржника, районний суд необґрунтовано визнав покази свідка ОСОБА_2 нелогічними, непослідовними та суперечливими, який за доводами скаржника відбуксирував свій несправний автомобіль за кермом транспортного засобу ОСОБА_1 .

Вказав, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його захисник Сидорчук М.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується наявними доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, районний суд посилався на наступні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №171942 від 07 січня 2024 року (а.с. 2); рапорт поліцейського СРПП ВПД №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Миколи Древецького від 07 січня 2024 року (а.с. 3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Черняхівського ТМО від 07 січня 2024 (а.с. 5); відеозаписи.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом.

Разом з тим, як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису з бодікамер інспекторів патрульної поліції, працівники поліції знаходяться поряд із автомобілем Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 та просять вийти ОСОБА_1 з пасажирського місця в автомобілі. Перевіривши документи вказаної особи, поліцейські виказали підозру у перебуванні ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, останній відмовився, зазначив, що за кермом не перебував. В подальшому ОСОБА_1 роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду, його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ознайомили з протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вручили тимчасове посвідчення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та правомірності його зупинки.

Відеозаписом обставин події у повній мірі підтверджені доводи скаржника про відсутність доказів зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, диск із відеозаписом події містить два файли, на яких зафіксований рух автомобіля Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 07 січня 2024 року після оформлення адміністративних матеріалів о 02 год 12 хв, які не можуть бути визнані апеляційним судом належним доказом керування та правомірності зупинки ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №171942, 07 січня 2024 року о 01 год 30 хв, складеного за порушення ОСОБА_1 п. 2, 5 ПДР України 07 січня 2024 року о 00 год 45 хв.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2024 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь