ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/551/24

Провадження № 33/4820/614/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Стасишина А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 89 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Ко роткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 15.04.2024 року близько 18.00 год. ОСОБА_1 перебуваючи навпроти домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , знущався із собаки невідомої породи підвісивши її ошийником за паркан, що завдало собаці фізичного болю, чим порушив ст.18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.89 КУпАП.

Постановою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що не приймав участі у розгляду справи, не був повідомлений, тоді як постанову судді отримав лише 27.08.2024.

На думку апелянта, обставини, викладені в постанові, є надуманими і жодним чином не відповідають дійсності.

Зокрема, 15 квітня 2024 року собака невідомої породи, вибігла на вулицю та задушила курку ОСОБА_2 . Побачивши це, останній схопив ланцюг, який волочився за собакою та прив`язав ним собаку до паркану сусідського домоволодіння, власником якого є ОСОБА_3

25.04.2024 року до ОСОБА_2 навідався дільничний інспектор поліції та повідомив, що до нього спрямована скарга ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_2 жорстокого поводження з твариною. ОСОБА_2 надав дільничному інспектору пояснення, однак підписувати протокол про вчинення адміністративного правопорушення відмовився, оскільки не вважав себе винуватим.

Звертає увагу, що протокол серії ВАД №092915 про адміністративне правопорушення складений тільки 25 квітня 2024 року, тобто через 10 днів після подій, які мали місце 15.04,2024 року, тому суд першої інстанції повинен був закрити провадження у цій справі.

Зазначає, що надумана заява ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_2

неправомірних дій відносно його собаки є помстою, оскільки між ними існує тривала суперечка та конфлікт з приводу розташування на території домоволодіння ОСОБА_3 вигрібної ями (септику), тому суд першої інстанції при розгляді цих матеріалів мав би дослідити всі обставини справи, перевірити обґрунтованість його письмових пояснень, а не обмежуватись лише протоколом від 25.04.2024 року, а також посиланнями інших осіб, які не були очевидцями описаної вище події.

Крім того, при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення 25.04.2024

були допущенні суттєві порушення процедури їх складання і оформлення відповідно до правил, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її у повному обсязі, поновити строк оскарження, скасувати постанову судді та провадження закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

ОСОБА_1 суду показав, що собака сусіда бігав по вулиці та задушив його курку. На собаці був ошийник та тягнувся ціпок довжиною приблизно 2 м, він за ціпок прив`язав собаку до паркану, при цьому собака вільно рухався на залишку ціпка в 1.5 м, тобто він не завдавав собаці фізичного болю та жорстокого з ним не поводився. З сусідом неприязні стосунки, тому він його оговорює.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 28 червня 2024 року без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення призначався на 10.00 год. 09.05.2024 року у Хмельницькому міськрайонному суді (а/с 1). 09.05.2024 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у нього виникла потреба у правовій допомозі (а/с 14).

09.05.2024 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.89 КУпАП були повернуті для доопрацювання до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області через те, що дана справа підвідомча Деражнянському районному суду Хмельницької області (а/с 15).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2024 матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.89 КУпАП передано судді Деражнянському районному суду Хмельницької області Дворніну О.С (а/с 20).

28.06.2024 року без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно останнього, суддею Деражнянського районного суду Хмельницької області було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн. (а/с 21).

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею Деражнянського районного суду Хмельницької області була розглянута у відсутність останнього без своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, тобто з порушенням вимог статті 268 КУпАП.

Крім того, згідно супровідного листа №4037, копію постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року було направлено ОСОБА_1 20.08.2024 (а/с 24), при цьому підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав постанову, матеріали справи не містять.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За таких обставин, причини, на які вказує апелянт, за яких було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою є поважними, а тому з метою забезпечення права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

Щодо розгляду справи по суті, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягає, що він не поводився жорстоко з собакою, а також вказує, що при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення 25.04.2024 року були допущенні суттєві порушення процедури їх складання і оформлення відповідно до правил, встановлених КУпАП, тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до постанови судді, 15.04.2024 року близько 18.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи навпроти домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , знущався із собаки невідомої породи підвісивши її ошийником за паркан, що завдало собаці фізичного болю.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд посилається на наявні у матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративні правопорушення; заяву та письмові поясненням ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 17.04.2024.

Проте, з таким висновком судді суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Натомість, суддя суду першої інстанції не дотримався зазначених вище положень та не з`ясував фактичні обставини цього адміністративного правопорушення для повного, всебічного й об`єктивного розгляду справи, як цього вимагає стаття 245 КУпАП та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і, як наслідок, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняв незаконне і необґрунтоване рішення.

Диспозицією ч.1 ст.89 КУпАП передбачена відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 89 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно жорстоко поводилась з тваринами - знущалась над тваринами, завдавала побоїв або вчинила інші насильницькі дії, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишив тварину напризволяще, у тому числі порушив правил утримання тварин.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 092915, 15.04.2024 року близько 18.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи навпроти домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , знущався із собаки невідомої породи підвісивши її ошийником за паркан, що завдало собаці фізичного болю, чим порушив ст.18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Однак, наголошую, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності також будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 89 КУпАП.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення не встановлює імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (справа "Ірландія проти Сполученого Королівства"), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" ("Ірландія проти Сполученого Королівства").

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, який застосовується при оцінці доказів.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 092915 від 25.04.2024 свідки вказаного правопорушення відсутні, тобто жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуваючи навпроти домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , знущався із собаки невідомої породи, підвісивши її ошийником за паркан, що завдало собаці фізичного болю, матеріали справи не містять.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин події (а/с 5-6) не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідки цього правопорушення відсутні, а тому письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наявні у матеріалах справи, не можна обґрунтовувати вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, тоді як доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обставини вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, які ним заперечуються, при цьому пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неналежними та недопустимими доказами,інші докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відсутні.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції припустився порушення вимог закону про адміністративну відповідальність, розглянув протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не з`ясувавши повно, всебічно і об`єктивно всі обставини справи, і як наслідок, передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 89 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є слушними.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП, а саме жорстокого поводження з тваринами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП.

Між тим, апеляційні доводи, що протокол серії ВАД №092915 про вчинення адміністративного правопорушення 15.04.2024 був складений тільки 25 квітня 2024 року, тобто через 10 днів після подій, тому суд першої інстанції повинен був закрити провадження у цій справі, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, яким дійсно передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, однак, не містить вимог про визнання цього протоколу недійсним або недопустимим доказом у випадку порушення строку його складання, передбаченого частиною 2 статті 254 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, з урахуванням принципів презумпції невинуватості особи та доведення вини особи поза розумним сумнівом, доходжу висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.89 КУпАП не доведений належними та допустимими доказами, а тому відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 89 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 89 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн., скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 89 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя