КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4531/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Тесленка В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2024 щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює HR-менеджером, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 22.03.2024 о 19 год. 00 хв. в м. Києві по Набережному шосе, керуючи автомобілем Ніссан, д.н.з. НОМЕР_2 , всупереч п. 13.1, п. 12.1, п. 2.3(б) Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який в свою чергу за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем Кіа, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення, захисник Тесленко В.Ю. просить визнати пом`якшуючими обставинами щире каяття винного та добровільне відшкодування збитків учасникам ДТП; постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити, пом`якшити накладене на нього адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що після закінчення розгляду справи проголошення постанови не здійснювалось, а головуючим було повідомлено про готовність судового рішення пізніше, оскільки потрібен час на її складання. Декілька разів ОСОБА_1 , з метою отримання копії рішення, відвідував суд першої інстанції і лише 13.08.2024 отримав копію постанови, про що є відповідна розписка в матеріалах справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що при винесенні постанови судом не враховано особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності жодного разу не притягувався, всі матеріальні збитки перед іншими учасниками ДТП повністю відшкодував. На думку апелянта, наведені обставини у своїй сукупності можуть визнаватися пом`якшуючими, а для виховання ОСОБА_1 достатньо стягнення у виді штрафу, оскільки він вже поніс істотні матеріальні збитки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови, то слід зазначити, що доводи апелянта знайшли своє підтвердження, адже, як вбачається з матеріалів провадження, копію постанови ОСОБА_1 отримав 14.08.2024, про що наявна в матеріалах справи розписка, при цьому ознайомитись зі змістом оскаржуваної постанови в інший спосіб не міг, оскільки згідно даних ЄДРСР, постанова суду оприлюднена лише 20.08.2024, а тому, з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2024слід поновити, як такий, що пропущений з поважних причин.

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що у відповідності до п. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані не у повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і в цій частині судове рішення апелянтом не оскаржується, відповідно апеляційним судом в цій частині судове рішення не переглядається.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 124 КУпАП (у редакції, чинній станом на день вчинення правопорушення) порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до постанови суду, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців судом не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особи винного, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Такий висновок районного суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, судом першої інстанції у постанові не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 визнав свою вину в даному адміністративному правопорушенні та щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, всі матеріальні збитки перед іншими учасниками ДТП повністю відшкодував, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія розписки потерпілого ОСОБА_2 .

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Зі змісту постанови районного суду не вбачається обґрунтування необхідності застосування тієї міри адміністративного стягнення, яка застосована судом і не наведено мотивів обрання судом саме такого виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

Доводи апеляційної скарги захисника суд приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 дійсно визнав свою вину та в даному випадку є підстави для пом`якшення застосованого адміністративного стягнення.

Отже, накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував всі обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення і застосував санкцію у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на 6 місяців, яка в даному випадку є найсуворішим стягненням, передбаченим санкцією ст. 124 КУпАП, і тому її застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Враховуючи встановлене, з урахуванням даних про особу правопорушника та обставин вчиненого правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване судове рішення в частині накладеного адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі, визначеному санкцією названої норми закону, оскільки, на переконання апеляційного суду, саме таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника Тесленка В.Ю. задовольнити.

Поновити захиснику Тесленку В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2024.

Апеляційну скаргу захисника Тесленка В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Пом`якшити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал