Провадження № 33/801/854/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп на користь держави.

В постанові суду зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 106911 встановлено наступне: 02 серпня 2024 року о 16 год 05 хв в м. Вінниці по вул. Келецькій, 122 А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Stilo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився в медичному закладі КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР в присутності лікаря-нарколога, про що свідчить висновок лікаря № 0768, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок лікаря-нарколога № 0768 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він складений з порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 17 грудня 2008 року: висновок складається у разі проведення медичного огляду особи, однак огляд його не проводився, а у висновку зазначено про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На доданих до матеріалів справи відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано, що він відмовляється від проведення огляду на стан сп`яніння, в навпаки зафіксовано згоду проїхати до медичного закладу із працівниками поліції для проведення огляду. Проте з фізіологічних причин він не зміг здати аналіз сечі, що було розцінено поліцейськими як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а інші біологічні зразки (слина, змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук) йому не пропонували здати.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що поліцейський висловив йому підозру щодо наявності ознак стану сп`яніння згідно відеозапису о 16:10:24 год. 02 серпня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення був складений о 19:02 год. цього ж дня, тобто зі спливом трьох годин після висловлення вимоги про проведення такого огляду на стан сп`яніння, що позбавило його можливості огляду по самозверненню в межах відведеного двогодинного проміжку часу.

В судовому засіданні адвокат Педина О. А. та ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 106911 встановлено, що 02 серпня 2024 року о 16 год 05 хв в м. Вінниці по вул. Келецькій, 122 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Stilo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився в медичному закладі КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР в присутності лікаря-нарколога, про що свідчить висновок лікаря № 0768, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що доданий до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не містить відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння, а навпаки свідчить про згоду ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу із працівниками поліції для проведення такого огляду, однак він не зміг здати аналіз сечі з фізіологічних причин, що було розцінено поліцейськими як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (02_08_2024 ОСОБА_1 ЕПР1 106911 ( ОСОБА_2 ), 02_08_2024 ОСОБА_1 ЕПР1 106911 ( ОСОБА_3 ) повністю відображають події, які відбулися 02 серпня 2024 року. Зокрема, відеозапис розпочинається з моменту зупинки (на 0:00:11 відео) транспортного засобу, «Fiat Stilo» д.н.з. НОМЕР_1 , яким, як згодом було встановлено, керував ОСОБА_1 , причину зупинки працівник поліції йому повідомив: через орієнтування даного автомобіля та можливого перебування водія, який ним керує в стані сп`яніння (на 0:00:23, 0:00:51 відео). В ході розмови із ОСОБА_1 (на 0:04:29-0:05:25 відео) працівник поліції виявив у водія ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, про що йому повідомив та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а саме здати аналіз сечі в медичному закладі (на 0:05:27-39 відео), на що водій через деякий час погодився. ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу, де лікарем йому зміряно тиск та запропоновано здати біологічний матеріал у вигляді сечі, на що він погодився (на 0:35:19-0:54:22 відео). Прийшовши до вбиральні, ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що він не може в даний час здати аналіз сечі, оскільки не хоче та йому потрібний певний час (на 0:56:55 відео). Працівник поліції надав ОСОБА_1 необхідний час для підготовки до здачі аналізу сечі: а саме пропонував йому випити води із його службового автомобіля (на 1:18:38 відео), чи випити води в лікарні (на 1:20:10 відео) на що водій стверджував, що йому потрібна вода саме з аптеки та тільки півтора літровий бутиль (на 1:35:26 відео). Через деякий час ОСОБА_1 пішов до вбиральні, щоб здати аналіз сечі, однак знову почав пояснювати працівнику поліції, що він не може здати аналіз, оскільки з фізіологічних причин не може це зробити, через декілька хвилин до вбиральні зайшов інший працівник поліції та сказав ОСОБА_1 , що вже можете не здавати аналіз, оскільки пройшов відповідний час для його здачі. ОСОБА_1 із працівником поліції зайшли в кабінет до лікаря, де лікар запитала чому ви не здали аналіз сечі, на що водій відповів, що не міг здати і просив піти купити води в аптеку, на шо лікарка сказала йому, що за такий інтервал часу він міг вже двічі сходити в туалет (на 1:38:32 відео). Лікарка сказала водієві написати заяву, у зв`язку з чим він не здав аналіз сечі (на 1:38:55 відео), працівник поліції повідомив ОСОБА_1 (на 1:49:48 відео), що на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП по п. 2.5 ПДР України за відмову від проходження медичного огляду, на що водій відповів, що він не відмовлявся від такого огляду (на 1:49:59 відео), на що лікар відповіла йому, що він не здав аналіз сечі, а працівник поліції сказав, що це рахується відмовою (на 1:50:01 відео).

Вказуючи на неможливість здати аналіз сечі, ОСОБА_4 не вказував про наявність у нього будь-яких захворювань, які б призводили до затримки сечі. Відбір сечі на аналіз не складає особливих труднощів, оскільки стосується звичайних природних потреб будь-якої людини та визнається найбільш доступним та ефективним методом для подальшого проведення лабораторних досліджень щодо виявлення стану сп`яніння. Як вбачається із відео ОСОБА_4 був забезпечений питною водою, йому було надано достатньо часу (2 години) для підготовки до здачі аналізу, впродовж цього часу поліцейський неодноразово повідомляв водія, що він може випити води з пляшки, що знаходиться в службовому автомобілі або ж воду йому можуть надати медичні працівники.

Твердження ОСОБА_1 , що він не відмовлявся пройти огляд, спростовуються наявним відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який детально описано вище та з якого вбачається, що поведінка ОСОБА_4 була спрямована на затягування часу та уникнення здачі біологічного зразка: ОСОБА_4 хоча й вказував, що йому необхідна вода, проте відмовлявся від води, яку йому пропонували працівник поліції та медичні працівники, про намір піти в аптеку по воду, заявив по закінченню двох годин з моменту, коли працівник поліції запідозрив, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. З огляду на вищезазначене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що така поведінка ОСОБА_4 обґрунтовано була розцінена поліцейськими як відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги, що лікар-нарколог не запропоновала йому здати інші біологічні зразки з огляду на наступне.

За положеннями пунктів 3, 4 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, метою котрого є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.п.7,8 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно п.12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13 р. ІІІ Інструкції).

Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати. Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища. У всякому разі, огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише лікар може визначити вид зразків біологічного середовища, необхідних для лабораторного дослідження. При цьому, враховується, які саме зразки біологічного середовища є можливість дослідити у цьому закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок лікаря-нарколога № 0768 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він складений з порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 17 грудня 2008 року, так як в ньому зафіксовано відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно пункту двадцятого розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у трьох примірниках в усіх випадках безпосередньо після огляду особи, а відповідно до пунктів п`ятнадцять шістнадцять розділу ІІІ Інструкції діагноз встановлюється за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, який вноситься до акта медичного огляду, а висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду.

Оскільки ОСОБА_4 спочатку погодився здати аналіз, лікар розпочала огляд (виміряла тиск), то по проходження двох годин, впродовж яких аналіз не був зданий, зазначила в медичному висновку про відмову від проходження огляду, що не є недопустимим.

При цьому слід зазначити, що факт відмови ОСОБА_4 підтверджено не висновком лікаря, а відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, що відповідає положенню частини 2 статті 266 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , про те, що поліцейський висловив йому підозру щодо наявності ознак стану сп`яніння згідно відеозапису о 16:10:24 год. 02 серпня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення був складений о 19:02 год. цього ж дня, тобто зі спливом трьох годин після висловлення вимоги щодо проведення такого огляду на стан сп`яніння, що позбавило його на проходження огляду по самозверненню в межах відведеного двогодинного проміжку часу, апеляційний суд зазначає наступне.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції була забезпечена можливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі шляхом здачі біологічних зразків (аналіз сечі) з часу виявлення ознак наркотичного сп`яніння 16 год. 05 хв. до 18:05 год. тобто впродовж двох годин, а складення протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися не пізніше 24 годин (ч. 2 ст. 254 КУпАП), а в справі, яка розглядається складено протокол о 19:02 годині, тобто через три години після виявлення правопорушення, що є правомірним.

З огляду на склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, суд першої інстанції невірно зазначив, що водій протягом двох годин з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення самостійно не звернувся до медичного закладу та не пройшов огляд з метою спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, отже ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності не за перебування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду. Проте така помилка суду першої інстанції не впливає на висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обгрунтованою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета