Справа № 462/7996/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., з участю захисника ОСОБА_1 адвоката Приступи Л.Л., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Лозинського Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії АБА №112239 від 09.10.2024 року та серії АБА №63112238 від 09.10.2024 року ОСОБА_1 28.09.2024 року о 18.26 год. на перехресті вулиць Чорновола-Липинського у м.Львові, керуючи електросамокатом марки «Bolt», перед виїздом на проїзну частину в межах велосипедного переїзду, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , при цьому отримав легкі тілесні ушкодження, та після ДТП залишив місце події, чим порушив вимоги п.10.1, 2.10 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії АБА №112239 від 09.10.2024 року та серії АБА №63112238 від 09.10.2024 року відносно ОСОБА_1 постановою судді від 29.10.2024 року об`єднано в одне провадження.

У суді захисник ОСОБА_1 адвокат Приступа Л.Л. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, оскільки внаслідок ДТП жодних ушкодження транспортні засоби не зазнали, відтак матеріальних збитків учасники ДТП не понесли, тому просив провадження у справі закрити.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Лозинського Д.С. не заперечив щодо закриття провадження у справі, оскільки відсутні будь-які ушкодження на належному ОСОБА_2 автомобілі марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 .

Заслухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством(ст.1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов?язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи наведене, суддя при розгляді даної справи виходить з того, що не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, відповідно до положень ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подавати докази. Виходячи зі змісту ст.269 КУпАП, таким правом наділений і потерпілий.

За таких обставин суддя не вчиняв жодних процесуальних рішень, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. Відтак, суддею досліджено і дано оцінку лише письмовим матеріалам, наданим уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП), доводам і доказам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.08.2023 року в справі № 208/712/19.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а ст.122-4 КУпАП за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Диспозиція ст.124 КУпАП України передбачає певні наслідки як обов?язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв?язку з порушенням правил дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №112238 від 09.10.2024 року наслідками ДТП є отримання ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, в той час, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу чи іншого майна, які передбачені диспозицією ст.124 КУпАП відсутні.

Крім того, долучені матеріали (протокол огляду місця події, схема місця ДТП) до протоколів про адміністративні правопорушення також не містять даних про настання наслідків ДТП у виді пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Поряд з цим, згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 09.10.2024 року, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_2 повідомила, що жодних матеріальних ушкоджень не було, тому вона сіла в свій автомобіль та продовжила рух, що також і підтвердив її представник у суді.

Таким чином, в матеріалах справ відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки не містять обов?язкового елемента об?єктивної сторони цього правопорушення пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Таким чином, аналіз матеріалів справ про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП.

Керуючись ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний