Справа № 478/1406/24 Провадження № 3/478/606/2024
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2024 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 198618 від 14.10.2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері громадянки ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
У рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України»; від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім цього, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи,а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.
Враховуючи те, що будь-яких заяв від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки суд не отримував, ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлявся належним чином про місце і час розгляду справи, будь-яких дій з його боку, спрямованих на визначення результату розгляду справи відносно нього, не вчинялось, тому в силу ч.1 ст.268 КУпАП справа розглядається у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
В силу приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.
Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VІІІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, то помічник чергового ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Григорчак В.С. 14 жовтня 2024 року отримав заяву від громадянки ОСОБА_2 , яку було зареєстровано ЄО за № 6239 про вчинення домашнього насильства її сином ОСОБА_1 за адресою: Баштанський район Миколаївська область.
З заяви ОСОБА_2 на ім`я начальника ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Маглаперідзе А. від 14.10.2024 року вбачається, що остання просить вжити заходи до свого сина - ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Заява написана власноруч. Про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за дачу завідомо неправдивого повідомлення ОСОБА_2 попереджена, про що мається відповідний підпис.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 198618 від 14.10.2024 року, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері громадянки ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Протокол містить відмітку про роз`яснення положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , вбачається, що 14 жовтня 2024 року її син ОСОБА_1 прийшов до неї в гості, вони спільно вживали алкогольні напої, після чого між ними виникла сварка під час якої ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
З письмових пояснень ОСОБА_1 також вбачається, що він 14.10.2024 року прийшов в гості до матері, вони спільно вживали алкогольні напої під час чого між ними виникла сварка. Під час сварки, він погрожував матері фізичною розправою та ображав її нецензурною лайкою.
Сукупність досліджених суддею доказів свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері - громадянки ОСОБА_2 , тому, суддя приходить висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не з`явився в судове засідання без поважних причин, ступінь його вини, притягнення протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вбачається необхідним накласти на нього стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Керуючись ст.ст.40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя,
П о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп.
Штраф має бути сплачений протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя