Справа № 715/3191/24
Провадження № 3/715/1450/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 селище Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Григорчак Ю.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18.09.2024 року о 23 год. 00 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що розташований на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на в`їзд в Україну було виявлено ОСОБА_1 , під час перевірочних заходів якого було встановлено, що 14.08.2024 року ОСОБА_1 здійснив незаконний перетин Державного кордону з України в Румунію по документу, який не дає право на перетин державного кордону, а саме на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 , тим самим порушив вимоги постанови КМУ №57 від 27.06.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону України громадянами України» ст.ст.9, 12 Закону України «Про Державний кордон України», ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, направив до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України» є: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) посвідчення особи моряка; 5) посвідчення члена екіпажу; 6) посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Аналогічні норми закріплені у Постанові Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства, згідно якого якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство»), ОСОБА_1 , будучи громадянином України, вступивши у вказані правові відносини, а саме при виїзді з території України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би пред`явити один з документів, передбачених ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну. Проте при перетині кордону ОСОБА_1 не пред`явив відповідний документ, який надає право на перетин Державного кордону України, громадянам України, натомість, при виїзді з України в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» він пред`явив власний закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_1 , який в даному випадку йому, як громадянину України, не дає право на перетин Державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання Державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через Державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 здійснив перетин Державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України».

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що він здійснив перетин Державного кордону України без відповідних документів.

Слід значити, що, не зважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства (підданства) іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено.

І в даному випадку ОСОБА_1 , як громадянин України, притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за перетин Державного кордону України без відповідних документів, визначених законодавством України.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який передбачений за даний вид адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.22, 252, 283-285, 287 КУпАП суд та ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягувач ІНФОРМАЦІЯ_4 , р/р UA0024305, одержувач: Чернівецьке ГУК/ Чернівецька область/21081100, код одержувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк одержувача ГУДКСУ у Чернівецькій області, код банку одержувача (МФО) - 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО 899998.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: