справа № 361/1382/24
провадження № 3/361/1521/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Сімутіна Р.В., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 632610 4 лютого 2024 року о 11 год. 32 хв. на 58 км автодороги М01 Київ-Чернігів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «REFORM 12231В» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1 НКП ББЛІЛ. Результат огляду позитивний, висновок № 34. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечує вживання наркотичних засобів та не погоджується з результатом огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки застосований до нього. порядок проведення огляду не відповідає встановленому законом порядку.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Сімутін Р.В. подав письмове клопотання про закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки застосований до ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідає встановленому законом порядку, а відтак сама процедура проведення огляду ОСОБА_1 є незаконною.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з ст. 280КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

В той же час, суд звертає увагу, що поліцейським до матеріалів справи недодано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції,

Під час дослідження відеозапису, який міститься в матеріалах справи, встановлено, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , о 12 год. 35 хв. під час перевірки документів, працівник поліції без виявлення та оголошення жодних ознак наркотичного сп`яніння, визначених у п. 4 розділу І Інструкції, запитує у ОСОБА_1 , чи вживав він щось, на що останній відповідає, що нічого не вживав. Після цього, незважаючи на відсутність у ОСОБА_1 жодних ознак наркотичного сп`яніння, працівник поліції продовжує повторно запитувати ОСОБА_1 про те, коли той останній раз вживав наркотичні засоби, на що ОСОБА_1 наполягає на тому, що не вживав наркотичних засобів. Після цього працівник поліції пропонує ОСОБА_1 з закритими очима дістати пальцями рук ніс, що останній виконує та дістає свій ніс пальцями рук. Після цього, о 12 год. 39 хв. працівник поліції продовжує спроби отримати від ОСОБА_1 зізнання у вживанні наркотичних засобів та з цією метою знову ставить йому запитання про те, коли той в останнє вживав наркотичні засоби, на що ОСОБА_1 знову відповідає, що наркотичних засобів не вживав. О 12 год. 40 хв., тобто через 8 хвилин після зупинки автомобіля, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушена координація рухів, оскільки він не попадає пальцем у ніс, після чого пропонує йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», на що ОСОБА_1 погоджується та каже, що наркотичних засобів не вживав.

В той же час, твердження працівника поліції, що у ОСОБА_1 порушена координація рухів, на думку суду не відповідає фактичним обставинам та спростовується доказами у справ, зокрема: відеозаписом з портативного відео реєстратора поліцейського, на якому чітко зафіксовано, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 з закритими очима дістає пальцями рук свій ніс; актом медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 34 від 4 лютого 2024 року, складеного лікарем КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» відносно ОСОБА_1 , де у розділі 14 якого зазначено, що рухова сфера не порушена, поза Ромберга стійка, пальцева-носова проба без промахів.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що ознаки наркотичного сп`яніння, визначені в пункті 4 розділу І Інструкції, у ОСОБА_1 відсутні, а в поведінці ОСОБА_1 немає таких ознак, які б свідчили про можливе перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він веде себе адекватно, чітко виконує вказівки працівників поліції та відповідає на їх запитання.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився з порушенням вимог пункту 2 Постанови КМУ № 1103, пункту 2 розділу І та пункту 12 розділу ІІ Інструкції, оскільки у працівників поліції не було законних підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я у зв`язку з не встановленням та відсутністю у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які визначені п. 4 розділу І Інструкції.

Крім цього при дослідженні відеозапису з портативного відео реєстратора поліцейського встановлено, що о 12 год. 32 хв. працівники поліції доставили ОСОБА_1 до приміщення КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». О 12 год. 34 хв. працівник поліції заводить ОСОБА_1 у туалет лікарні, де дає йому одну (!) банку та каже йому здати у цю банку сечу. При цьому, на відеозаписі чітко зафіксовано, що відбір біологічного середовища (сечі) у ОСОБА_1 здійснює працівник поліції, а не медичний працівник. В порушення вимог пункту 10 розділу ІІІ Інструкції, зразки сечі у ОСОБА_1 відбирались в одну, а не дві ємності.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 21 лютого 2024 року № 316 та розділу 21 Акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 34 від 4 лютого 2024 року вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився експрес-тестом Wondfo № 5. Відбір сечі у ОСОБА_1 здійснювався в одну ємність, оскільки у лікарні відсутні умови для зберігання зразків, що є порушенням вимог п. 10 розділу ІІІ Інструкції.

Отже, стосовно ОСОБА_1 не проводилось лабораторне дослідження на визначення наркотичного засобу.

Отже, замість лабораторного дослідження, яке згідно з пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції є обов`язковим, для визначення факту перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння було застосовано експрес-тест Wondfo № 5, який в свою чергу не може прирівнюватися до лабораторного дослідження біологічного матеріалу та служити підставою для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За таких обставин, суд не може визнати дійсним Висновок лікаря нарколога про те, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки його було складено з порушенням вимог Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до пункту 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що саме особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Скрипка