Справа № 304/2262/24 Провадження № 3/304/1389/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, непрацюючої,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

04 вересня 2024 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_1 ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказану вище дату та час у селі Т.Пасіка по вулиці Турянській, 35 у приміщенні Т.Пасіцького ЗЗСО наніс декілька ударів в область голови неповнолітньому ОСОБА_3 , внаслідок чого останній отримав незначні тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила наведені в протоколі обставини, при цьому свою вину у вчиненому визнала повністю, при цьому щиро розкаялася та просила суворо її не карати.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суддя встановила, що крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, така також стверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 246608 від 04 вересня 2024 року, рапортом помічника чергового відділення поліції № 1 Кропивницького Н.М. від 04 вересня 2024 року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 04 вересня 2024 року, які не викликають у судді сумніви та узгоджуються між собою.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Справедливим є таке стягнення, яке співмірне поведінці правопорушника. Це означає не тільки те, що передбачена законом поведінка, яка являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, та її правові наслідки у виді адміністративного стягнення відповідатимуть один одному, а й те, що в даному випадку повинно бути справедливе співвідношення із тяжкістю наслідків та підставами, які покладені в основу адміністративної відповідальності.

Закріплення в законі можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності є вираженням конституційних принципів верховенства права, додержання гуманізму, справедливості й законності, що можливо і необхідно реалізувати в даній конкретній ситуації.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, щире розкаяння порушниці, ступінь її вини, майновий стан, а також те, що матеріальної шкоди не завдано, суддя вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з урахуванням викладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, тому суддя дійшла висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись статтями 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.