П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Київ

Справа №754/5296/24

Апеляційне провадження №33/824/2846/2024

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2024 року за матеріалами, які надійшли з ВАП УПП у м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №029059 від 02 квітня 2024 року, 02 квітня 2024 року о 12 год. 50 хв. в м. Києві, по пр-т. Броварський, 97 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos Cargo д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця 34972294 ВП №12051495 від 04 листопада 2019 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці та стягнуто судовий збір в сумі 605, 60 грн.

Постанова суду мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №029059 від 02 квітня 2024 року, постановою державного виконавця 34972294 ВП №12051495 від 04 листопада 2019 року.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 його захисником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що про існування постанови про обмеження у праві керування транспортним засобом він дізнався під час зупинки автомобіля, а саме 02 квітня 2024 року, після чого одразу звернувся до державного виконавця ДВС Деснянського району м. Києва. Державний виконавець перевірив матеріали ВП №12051493 та за результатами перевірки повідомив, що заборгованості не має та виніс постанову від 17 квітня 2024 року про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що він будучи обізнаним про наявність постанови державного виконавця про обмеження його у праві керування, керував транспортним засобом, тобто, що вказані дії були вчинені ним умисно.

Вказані обставини він пояснював в суді першої інстанції, однак суд не взяв їх до уваги та не дав належної оцінки.

Також вказує на те, що дане обмеження у праві керування транспортними засобами призведе до втрати роботи, оскільки він працює на посаді водія.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Пунктом 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що 02 квітня 2024 року о 12 год. 50 хв. в м. Києві, по пр-т. Броварський, 97 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos Cargo д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця 34972294 ВП №12051495 від 04 листопада 2019 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №029059 від 02 квітня 2024 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень /а.с. 2/;

постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шолох Г.С. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 04 листопада 2019 року у ВП №12051495, якою відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-945 виданого 13 лютого 2009 року /а.с. 3,4/;

відеозаписом з боді-камери поліцейського, на якому зображені події викладені в протоколі про адміністративне правопорушення /а.с. 5/;

постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Архіповим Д.М. про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17 квітня 2024 року у ВП №12051495, якою скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 04 листопада 2019 року /а.с. 10/.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав про наявність постанови державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки останнім докази на підтвердження вказаної обставини надані не були, а ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанції. Крім того, постанова про обмеження у праві керування транспортними засобами була винесена ще в 2019 році, та на день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 був боржником у виконавчому провадження, щодо якого діяло застосоване державним виконавцем обмеження у праві керування транспортними засобами як захід, направлений на стимулювання боржника виконати судове рішення. Також в протоколі про адміністративне правопорушення останній не надав жодних пояснень, зокрема, про його необізнаність щодо наявності постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом апеляційної інстанції також відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови заходи обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 були скасовані постановою державного виконавця від 17 квітня 2024 року, оскільки станом на 02 квітня 2024 року, тобто на день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , постанова державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шолох Г.С. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 04 листопада 2019 року у ВП №12051495 була чинною, а ОСОБА_1 являвся боржником у виконавчому провадження, та відносно нього діяло застосоване державним виконавцем обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди скаржника з постановою суду першої інстанції та спрямовані на уникнення покарання за скоєне ним правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.