Житомирський апеляційний суд
Справа №285/968/24 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Номер провадження №33/4805/774/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Бакуменка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Адвокатського бюро «Бакуменко і Партнери» Бакуменка Сергія Васильовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 11 лютого 2024 року об 11-04 год на вул. Центральна в с. Гульськ Звягельського району Житомирської області керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального приладу Драгер, показник якого становить 0,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Бакуменко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що у справі відсутні докази руху автомобіля, законної зупинки транспортного засобу, а також перебування ОСОБА_1 за кермом. Також, працівниками поліції порушений порядок відсторонення водія від керування транспортним засобом, а протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення у пункті ПДР, за порушення ОСОБА_1 якого його складено. Крім того, зазначив, що відеозапис наданий частинами, тому не може вважатися належним доказом.

На думку адвоката, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Бакуменка С.В., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 661828 від 11.02.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, огляд на стан сп`яніння проведено за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», результат позитивний - 0,58 ‰, результатом тесту №635; копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1416884 від 11.02.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП; відеозаписом.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 11.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 11 лютого 2024 року об 11-04 год на вул. Центральна в с. Гульськ Звягельського району Житомирської області керував автомобілем Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального приладу Драгер, показник якого становить 0,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З досліджуваного судом відеозапису з бодікамер інспекторів патрульної поліції вбачається, що екіпаж патрульних стоїть біля автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , після перевірки документів, з місця водія вийшов ОСОБА_1 та працівниками поліції перевірено багажник автомобіля. Після чого поліцейські виказали підозру перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився, зазначив, що вживав алкоголь вчора. В подальшому ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого йому надали технічний прилад Drager Alcotest 6820, який він пройшов із позитивним результатом 0,58 проміле, з яким погодився, до медичного закладу на огляд їхати відмовився. Після цього ОСОБА_1 надано постанову серії ЕНА №1416884 від 11 лютого 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та для ознайомлення протокол, складений за порушення ним вимог п. 2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, який останній підписав без зауважень щодо внесення поправок у протокол та надав пояснення «вживав з горя».

Отже, відеозаписи із нагрудних портативних камер працівників поліції підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки одразу після зупинки він знаходився на місці водія, жодних заперечень з цього приводу не висловлював, а тому його подальші дії регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля, що узгоджується із складеною щодо водія постановою серії ЕНА №1416884 від 11 лютого 2024 року.

Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а відеозапис із портативних камер поліцейських не має ознак монтування, на думку апеляційного суду, є послідовним та відображає достатньо повну інформацію щодо загальних обставин перебігу подій 11.02.2024, дії сторін та відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП.

Не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє його від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. За таких обставин, визнання суддею місцевого суду ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді районного суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Адвокатського бюро «Бакуменко і Партнери» Бакуменка Сергія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь