ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В, розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2, ч.5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

УСТАНОВИЛА:

26.06.2024, о 22 год. 40 хв., ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього 26.06.2024, о 23 год. 38 хв., ОСОБА_1 по вул. Соборній, в с. Новосілки, Володимирського району, Волинської області, керував автомобілем марки Опель Аскона, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, не чітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку.

Крім цього 26.06.2024, о 23 год. 38 хв., ОСОБА_1 по вул. Соборній, в с. Новосілки, Володимирського району, Волинської області, керував автомобілем марки Опель Аскона, р.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Володимир-Волинського міського суду від 26.09.2024 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАПоб`єднано в одне провадження.

Правопорушник ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являвся, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток, телефонограм, через оголошення на веб-сайті судової влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від правопорушника не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини його неявки до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,

запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на

розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші

обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не дивлячись на те, що правопорушник в судове засідання на розгляд справи не з`явився, його вина у вчиненні даних адміністративних правопорушень повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 964208, ААД № 061669 та серії ААД № 061670, рапортами працівників поліції, довідкою інспектора САП щодо того, що на даний час у ОСОБА_1 посвідчення водія вилучено, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_3 від проходження огляду відмовився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2024, копією довідки згідно якої ОСОБА_1 притягався до адміністративноїх відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, диском з відеозаписами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність складу адміністративних правопорушення, вчинених ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Будь яких доказів, які б спростували встановлені в судовому засіданні обставини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано.

Разом з тим, відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається з довідки інспектора САП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 не отримував по місцю свого проживання посвідчення водія.

За положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування).

Частина 1 статті 130 КУпАП: «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» передбачає штраф від 17 000 гривен з позбавленням прав на строк від 1 року.

Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Разом з тим, відсутність посвідчення у ОСОБА_1 не виключає можливість застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та не перешкоджає його застосуванню. Тобто, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті КУпАП передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення, має право призначити цій особі таке додаткове покарання незалежно від того, чи правопорушник отримував раніше посвідчення на право керування транспортними засобами взагалі або щодо транспортних засобів певної категорії зокрема.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення права керування транспортними засобами, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами чи ні.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.130, 283, 284 КУпАП, ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», суддя-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2400(двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортиними засобами на строк 5 років.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ