Справа №: 486/1519/24 Провадження № 3/486/821/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області, працюючого ВП «ПАЕС» АТ НАЕК «Енергоатом» водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110412 від 10 серпня 2024 року, 10 серпня 2024 року о 19:30 години ОСОБА_1 по подвір`ю будинку №1 по пр. Незалежності, у м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, рухався на автомобіл «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року,

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

10 серпня 2024 року о 19:30 години ОСОБА_1 у подвір`ї будинку №1 по пр. Незалежності, у м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, рухаючись заднім ходом на автомобілі «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 була поза межами транспортного засобу. В результаті ДТП обидва автомобілі механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 не погодився з протоколами, пояснив, що зі схеми ДТП вбачається, що він не рухався на автомобілі. Щодо обставин події повідомив, що зустрів кума та бажав показати йому обшивку салону належного йому автомобілю «Volkswagen», який дійсно був припаркований у подвір`ї будинку №1 по пр. Незалежності у м. Південноукраїнську Вознесенського району Миколаївської області. Він відчинив задні двері, щоб дістати сумку, що була на задньому сидінні, хлопнув дверима, авто покотилось вниз і заділо нижчестоящий автомобіль. Автомобіль покотився тому, що є важким, подвір`я має уклон, і, можливо, він рукою зачепив ручник. Дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки нікуди не їхав. Шкоду потерпілій відшкодував.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 10 серпня 2024 року близько 19:00 год. приїхала до м.Південоукраїнська, залишила у подвір`ї біля 6 під`їзду будинка №1 по пр. Незалежності належний їй автомобіль «Volkswagen». Попереду був припаркований автомобіль «Volkswagen» білого кольору. Приблизно через 20 хвилин зателефонували сусіди господарю квартири, де вона перебувала, та повідомили, що відбулася ДТП з її автомобілем. Як пояснили очевидці, біле авто поїхало і в`їхало в її авто. Пошкоджені були лише бампери, в її авто - передній, а в другому авто - задній. Яким чином відбулось зіткнення вона не зрозуміла внаслідок ажиотажу. Шкода їй відшкодована.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілу, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) внаслідок саме санкії інкримінованого правопорушення.

Пунктом 2.10 є ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно до п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України, Міністерства охорони здоров`я України від 09листопада 2015 року №1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 8 Порядку встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тому відмова водія від проходження огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути зафіксована поліцейським за допомогою технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, що в даному випадку не було дотримано.

На відеозаписі «0000000__0004B», доданому до протоколу, зафіксовано, як приїхали працівники поліції та їм повідомляють, що відбулась ДТП. Один із учасників ДТП повідомляє, що він не рухався на автомобілі, поїхала машина /тайм код 01:09/.

Дата та час на відеозаписах співпадають із датою та часом, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно має ярко виражені ознаки алкогольного сп`яніння, такі як порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, відеозапис не містить відмови водія від огляду на стан сп`яніння, як і не містить пропозицію працівників поліції пройти такий огляд.

Свідків відмови від проходження ОСОБА_1 огляду протокол про адміністративне правопорушення не містить також. Не додано до протоколу і пояснень осіб, яки були свідками відмови від огляду на стан сп`яніння.

При цьому суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 10 серпня 2024 року.

Отже судом встановлено порушення порядку огляду на стан сп`яніння, внаслідок чого в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки вищенаведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження в цій частині.

Стосовно адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до схеми місця ДТП від 10 серпня 2024 року у автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 пошкоджено задній бампер, у автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_3 пошкоджено передній бампер.

Згідно з п. 10.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Тобто, під час руху заднім ходом ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, звернутися за допомогою до інших осіб, однак цього не зробив.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також підтверджується відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110407 від 10 серпня 2024 року, поясненнями потерпілої особи щодо заподіяння їй шкоди, копією рапорту щодо повідомлення зі служби 102, схемою місця ДТП, диском із відеозаписом, які підтверджують обставини ДТП, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі «0000000__0004B» зафіксовано, як приїхали працівники поліції та їм повідомляють, що відбулась ДТП. Один із учасників ДТП повідомляє, що він не рухався на автомобілі, поїхала машина /тайм код 01:09/.

Дата та час на відеозаписах співпадають із датою та часом, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав факт керування транспортним засобом, наполягав, що автомобіль поїхав сам внаслідок закриття двері.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця.

Суд не приймає до уваги посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на факт некерування транспортним засобом, оскільки від дій ОСОБА_1 автомобіль почав рух, що було достеменно встановлено в судовому засіданні, а отже ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

За викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла своє підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, справи про які одночасно розглядаються судом, суд вважає за необхідне адміністративні справи №486/1519/24 провадження №3/486/821/2024 та №486/1520/24 провадження №3/486/822/2024 об`єднати в одне провадження та надати справі №486/1519/24 провадженню №3/486/821/2024.

При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , поведінку ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення, і вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення №486/1519/24 провадження №3/486/821/2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №486/1520/24 провадження №3/486/822/2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та надати справі №486/1519/24 провадженню №3/486/821/2024.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA00106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)"00" Без деталізації за відомчою ознакою) судовий збір розміром - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова