Справа №: 297/3743/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гецко Ю. Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла які надійшли від Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу серії ААД № 340921 від 21.10.2023 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 21.10.2023 року о 20:55 год. в м. Берегове по вул. Мікеша, водій ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі «Форд» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно з висновком КНП «Берегівська лікарня імені Бертолона Лінера Берегівської міської ради» № б/н від 21.10.2023 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,41 проміле).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що автомобіль під його керуванням був зупинений співробітниками поліції без будь яких причин оскільки жодних порушень ПДР він не допускав. Поліцейські стали вимагати, щоб він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», але він відмовився, і поліцейські доставили його до спеціалізованої медичної установи. Там він був оглянутий лікарем, декілька разів продув алкотестер, який кожного разу показував «0». В нього був підвищений тиск, пов`язує це з тим, що в такій ситуації опинився вперше, дуже хвилювався. На вимогу лікаря пройти ще раз він звісно погодився, і тоді вже видали висновок, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, з чим категорично не згодний, оскільки не вживав спиртне, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, нею передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9«а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розділом 1 п. 2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Розділу 1 Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеного у відношенні ОСОБА_1 вбачається, що він керував транспортним засобом «Форд» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Водій погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

До вказаного протоколу доданий Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № б/н від 21.10.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.10.2023 року о 21 годині 15 хвилин перебував в стані ступеня алкогольного сп`яніння. Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до висновку не доданий.

Статтею 8 пунктом 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р. визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крови або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і становить, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0,5 проміле.

Відповідно до медичного визначення поняття «субклінічна фаза алкогольного сп`яніння», зазначений стан передбачає наявність у особи алкоголю в крові в межах від 0,05 проміле до 0,3 проміле, але в жодному разі не більше ніж 0,5 проміле.

Наданий суду Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № б/н від 21.10.2023 року, не містить відомостей про встановлений розмір вмісту алкоголю в крові ОСОБА_1 , а лише має посилання на наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно достатті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оскільки під час медичного огляду водія ОСОБА_1 конкретний розмір алкоголю в його крові в жодному разі не перевищував мінімальної межи вмісту алкоголю, законодавчо встановленого для визначення стану алкогольного сп`яніння, то слід вважати факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не доведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з того, що належних і достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано, то провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КпАП України, суд,

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 зач. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Юрій ГЕЦКО