справа № 631/1743/23
провадження № 3/631/28/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко Ірина Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/1743/23 (провадження № 3/631/912/23) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 07 лютого 2024 року через канцелярію суду за вхідним № 768/24-вх. надав клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтував наступним.

За твердженням особи, стосовно якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, у порушення вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» її було зупинено працівниками поліції без відповідних правових підстав. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Важає, що у його діях відсутній склад адміністративного проступку, визначеного ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративна відповідальність за зазначеною нормою закону настає якщо на день складання протоколу про адміністративне правопорушення особа не має права керування таким транспортним засобом, однак всупереч цьому керувала транспортним засобом (тобто була притягнута до адміністративної відповідальності за правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП), при цьому таке правопорушення повинно бути вчиненим повторно протягом року.

Зазначив, що не був обізнаний про існування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

На думку ОСОБА_1 зазначена постанова не може слугувати належним та допустимим доказом у справі, оскільки не підписана посадовою особою, яка розглядала справу, а відтак вона не набула законної сили, тобто до цього часу рішення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не прийнято. Також відсутні докази, щодо набрання чинності зазнакченою постановою. Окрім того, копія постанови Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року, завірена з порушенням приписів чинного законодавства. Відсутність оригіналу самої постанови не надавало права інспектору СРПП відділення поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції Тетяні Токар проводити засвідчення її копії.

Наведені обставини, а саме: зупинення транспортного засобу без підстав, визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»; відсутність у адміністративному матеріалі належних та допустимих доказів на підтвердження факту застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП унеможливлюють чітке дотримання приписів ст. 251, 252, 256, 278, 280 КУпАП та об`єктивний розгляд справи по суті.

Просив, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності у діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно, просив розглянути справу за його відсутності, за участю його захисника Коваленко О.

13 лютого 2024 року на електронну пошту суду за вхідним № ЕП- 261/24-вх від захисника Коваленко О. В. надійшло клопотання, відповідно до якого просила розгляд справи провести за її відсутності та за відсутності ОСОБА_1 та задовольнити клопотання про закриття провадження у справі.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні у ній докази, суддя встановив наступне.

21 грудня 2023 року інспектором СРПП Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Токар Т. С. складено протокол Серії ААД № 010890 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП вчинене ОСОБА_1 .

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Правила ч. 1 ст. 254 КУпАП визначають, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 010890 від 21 грудня 2023 року вбачається, що 21 грудня 2023 року о 19 годині 01 хвилин на автодорозі с. Федорівка с. Брідок Валки, поблизу с. Федорівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАЗ 555102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом СЗАП 8527, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу, що вчинив повторне порушення протягом року ч. 2 ст. 126 КУпАП ЕАС № 6552317 УПП в Дніпропетровській області, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особи, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, дослідженими суддею, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД № 010890 від 21 грудня 2023 року, зміст якого відповідає вимогами ст. 256 КУпАП. Зазначений протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та уповноваженої посадової особи, яка його склала, а також відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень чи заперечень з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить;

- відеозаписом подій, що відбулися 21 грудня 2023 року, на якому зафіксовано керування правопорушником транспортним засобом;

- витягом з Інформаційного порталу Національної поліції постанови поліцейського 2 батальйону 3 роти УПРАВЛІННЯ ПОТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ рядового поліції Голомозенко В. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вказані докази, є об`єктивними, відповідають вимогам ст. 251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані, а тому відсутні підстави для визнання їх неналежними та недопустимими.

На виконання приписів ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного проступку суддя розцінює, як спосіб захисту, обраний ним та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Суддя критично сприймає доводи правопорушника щодо закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного проступку, визначеного ч. 5 ст. 126 КУпАП, та не бере їх до уваги, оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами справи та доказами, дослідженими суддею.

Не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи твердження ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» при зупиненні транспортного засобу під його керуванням та зупинення його без відповідних правових підстав, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачкається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху України.

Посилання правопорушника на необізнаність щодо існування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень, не відповідає дійсності, оскільки правопорушення зафіксоване саме не в автоматичному режимі, а тому складання постанови Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року без зупинки транспортного засобу та відсутності водія не є можливим.

Думка ОСОБА_1 про те, що постанова Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року не підписана посадовою особою, яка розглядала справу, а відтак вона не набула законної сили, відповідно не може слугувати належним та допустимим доказом у справі, є хибною, оскільки у матеріалах справи знаходиться витяг зазначеної постанови з Інформаційного порталу Національної поліції. Інспектором СРПП відділення поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Тетяні Токар засвідчено копію саме зазначеного витягу, а не постанови Серії ЕАС № 6552317 від 16 лютого 2023 року.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на відсутність у справі доказів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП протягом року є неспроможними та такими що спростовуються доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, суддя зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому, не бере до уваги твердження ОСОБА_1 що докази, надані по справі, є недопустими.

Інші посилання ОСОБА_1 на наявні порушення з боку працівників поліції на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують виявленого порушення вимог п. 2.1а Правил дорожнього руху з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуально рішення, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є однією з підвалин демократичного суспільства, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшуть чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП суддею не встановлено.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 33 - 35, 40-1, 126, 245, 251, 252, 279, 280, 283 - 285, 287, 291 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 копійок (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп), який потрібно сплатити за наступними реквізитами: Номер рахунку (IBAN): UA 0020001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Отримувач: ГУК Харківської області- код -21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП) електронне адміністрування податку) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 605 гривень 60 копійок судового збору, який потрібно сплатити за наступними реквізитами: Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN) - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106, Отримувач -ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі не сплати штрафу у строк встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується штраф у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко