Справа № 216/3327/24
провадження 3/216/1779/24
ПОСТАНОВА

іменем України

30 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., за участю: секретаря судового засідання Смолдирева М.Є., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Шелудька А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу від 06.05.2024 р., ОСОБА_1 06.05.2024 р. о 22:48 год. в м. Кривий Ріг по вул. Ньютона, 44 керував автомобілем Smart MC01 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Шелудько А.О. у судовому засіданні заперечували обставини, викладені в протоколі, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки за кермом автомобіля він не перебував, пояснивши, що 06.05.2024 р. вони з другом ОСОБА_2 , який був за кермом, під`їхали до житла ОСОБА_2 і останній поніс пакет з продуктами додому, ОСОБА_1 залишився в автомобілі на пасажирському сидінні. До автомобіля під`їхали працівники поліції, під час спілкування з якими вони зажадали від нього пройти медичне освідування на місці, на що він відповів, що за кермом не перебував, автомобілем не керував. Просили закрити справу про адміністративне правопорушення в порядку п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника, свідка ОСОБА_2 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено у п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

Порядок проведення огляду вказаний у ст. 266 КУпАП та передбачає здійснення огляду на стан сп`яніння як з використанням спеціальних технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Разом з тим, відповідно до п. v) ч.1 ст. 1 Конвенції про дорожній рух «термін «водій» означає будь- яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем (включаючи велосипеди) або особа, яка супроводжує по дорогах худобу, стада, запряжних, в`ючних або верхових тварин».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_1 на початку травня 2024 року збирались на дачу, одразу домовились, що ОСОБА_2 сяде за кермо. Вони разом поїхали в бік ОСОБА_3 , заїхали в магазин АТБ, ОСОБА_2 купив продуктів та вони поїхали на вул. Ньютона, де живе його мама. Поставивши автомобіль у дворі, він поніс продукти додому та в цей час побачив, як у двір заїхала машина патрульної поліції та під`їхала до автомобіля, в якому перебував ОСОБА_1 , який сидів на пасажирському сидінні. Стверджує, що весь час знаходився за кермом автомобіля на шляху прямування до довору, при цьому, ОСОБА_4 увесь цей час знаходився на пасажрському місці.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратору працівників патрульного полку поліції, долученого до протоколу не вбачається зафіксований поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з моменту початку відеозапису події. Зазначена особа з моменту фіксації запису весь час заперечував факт водіння транспортним засобом в момент його руху. На відеозапису зафіксований початковий момент, коли працівники поліції під`їжджають до автомобіля, який припаркований у дворі, у якого увімкнуте світло. З відеозапису не вбачається, що в момент руху автомобіля працівників поліції, транспортний засіб, в якому знаходився ОСОБА_1 , теж рухається. Після того, як працівники поліції підійшли до автомобіля, в ньому знаходився ОСОБА_1 , але з боку пасажира, а не на місці водія. (БК 475348, 475831).

Крім того, не є беззаперечним доказом цієї обставини і рапорт поліцейського без підтвердження іншими доказами, який має суттєві розбіжності із обставинами, встановленими з відеозапису, зокрема, щодо обставин зупинки транспортного засобу, в якому знаходився ОСОБА_1 .

Інших належних доказів правопорушення органом, що склав протокол, до суду не надано, в тому числі, адміністративних протоколів чи постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху у той вечір.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України ,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки "кримінальним обвинуваченням" у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно, рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У справі відсутні достовірні дані, зокрема, зафіксований працівниками поліції факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, на підставі яких суд мав би можливість встановити наявність чи відсутність обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.23,130 ч.1, 247, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений 01 листопада 2024 року.

Суддя Г. М. Чирський