Справа №333/6671/23
Провадження №3/333/46/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Буділки П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуває на військовій службі (Добровольче формування РТГ «Степові вовки»), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переселена особа за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ: 01.08.2023 року, о 17 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Очаківській, 1В у м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. На пропозицію працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі) ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно 01.08.2023 року, приблизно о 17 год. 20 хв., він керував транспортним засобом «AUDI A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , та проїжджав блокпост по вул. Очаківській, 1В у м. Запоріжжі, де його зупинили працівники поліції.

Він є військовослужбовцем Добровольчого формування РТГ «Степові вовки», на цей час відряджений до 8 полку ССО. Після повномасштабного вторгнення російській військ у лютому 2022 року він виїхав з м. Полог, де проживав та добровільно почав військову службу. Неодноразово виконував бойові розпорядження безпосередньо на лінії фронту в Оріхівському напрямку.

В той день він перебував у цивільній одежі, при його зупинці працівники поліції запідозрили, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, у них зав`язалася розмова, під час якої поліцейські почали словесно висловлювати недовіру щодо його безпосередньої участі у військових діях. Це його дуже образило, тому з поліцейськими у них виник конфлікт. У подальшому, коли працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, він відмовився, так як не мав довіри до них. Через деякий час він запропонував відвезти його до медичного закладу, щоб там провели огляд на стан сп`яніння, але працівники поліції відмовили у цьому, зазначивши, що склали відносно нього вже протокол.

Будучи впевненим, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він у той же день, приблизно через годину після того як його зупинили поліцейські, самостійно звернувся до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де пройшов відповідний огляд на стан сп`яніння, висновок тверезий.

Захисник Буділка П.В. заявив клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , зазначивши, що під час проведення огляду останнього на стан сп`яніння та складення відповідного протоколу працівники поліції допустили процесуальні порушення.

Так, поліцейський склав протокол відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, при цьому останній 30.01.2023 року та 10.03.2023 року був притягнутий лише двічі за ч.1 ст.130 КУпАП та не притягався за частиною другою зазначеної статті КУпАП.

У суті протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції не вказав, що « ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, сп`яніння», тобто фактично кваліфікуючої ознаки ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім того, частину статті 130 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено римськими цифрами «ІІІ», замість арабської «3» та вказано, що ОСОБА_1 є особою, яка тимчасово не працює, хоча останній є військовослужбовцем.

Також, фактично з боку ОСОБА_1 не було відмови щодо проходження на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується діями останнього: ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, впродовж двох годин з моменту його зупинки працівниками поліції, самостійно звернувся до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де лікарі встановили, що він тверезий.

За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

До суду справа відносно ОСОБА_1 надійшла за скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. Водночас, диспозицією ч.3 ст.130 КУпАП, встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Враховуючи вказану позицію Європейського Суду, а також вид, розмір і строки стягнень, що можливо накласти на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП (штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності у правопорушника), суд вважає дане провадження з «кримінальним обвинуваченням».

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №511163 від 01.08.2023 року при викладенні суті адміністративного правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що порушення, допущене працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративну правопорушення відносно ОСОБА_1 має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, за вказаних обставин у судді відсутні підстави розглядати дану справу за ч.3 ст.130 КУпАП. Водночас, вважаю за можливе розглянути справи за ч.1 ст.130 КУпАП, так як в такому випадку не буде погіршено становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і саме за вказаною частиною ст.130 КУпАП сформульована суть адміністративного правопорушення у відповідному протоколі.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №511163 від 01.08.2023 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду із застосуванням технічних засобів. Підставою для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.08.2023 року (час направлення 07 год. 30 хв.) до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР», згідно з якими огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Підставою для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів);

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського (відеофайл «ААД№511163»), дослідженого у судовому засіданні, з якого вбачається, що водію ОСОБА_1 працівником поліції було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (час відеозапису: 0:08:05, 0:09:20, 0:11:40), але ОСОБА_1 відмовився (час відеозапису: 0:11:40 0:11:50), після чого поліцейським було роз`яснено останньому, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП (час відеозапису: 0:11:50 0:12:25).

Суд критично ставиться до зауважень захисника ОСОБА_2 щодо неналежного написання частини статті 130 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення (римськими, а не арабськими цифрами) та не зазначення, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. Вказані неточності не впливають на рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і в даному випадку останній чітко розумів за якою частиною якої статті його притягають до відповідальності.

Той факт, що ОСОБА_1 після того як працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення повідомив, що він згоден проходити огляд на стан сп`яніння (час відеозапису: 0:37:10), також на думку суду не впливає на рішення про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як з наданого працівником поліції відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 тричі пропонували пройти огляд на стан сп`яніння (на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі), на що останній однозначно відповів відмовою. Також, поліцейським ОСОБА_1 були роз`яснені права, у т.ч. на правову допомогу, якими останній не скористався.

Заперечення ОСОБА_1 , що між ним на поліцейським виникли неприязні відносини до цього моменту, коли він відмовився від проходження огляду, суд не приймає до уваги, так як у разі недовіри до процедури огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 міг пройти відповідний огляд у медичному закладі.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР» у той же день 01.08.2023 року о 19 год. 25 хв., свідчить, що на вказаний час останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння, але у ОСОБА_1 було встановлено факт вживання алкоголю. Враховуючи, що в даному випадку ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тому вважаю, що зазначений факт також не має суттєвого значення для визнання останнього винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України.

Суд звертає увагу, що з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 вказує, що він вчора випивав (час відеозапису: 08:02). Згідно огляду на стан сп`яніння у останнього також зафіксовано вживання алкоголю. Ці факти доводять, що працівники поліції в даному випадку обґрунтовано підозрювали ОСОБА_1 , що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, тому запропонували останньому пройти відповідний огляд.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно останнього, суддя не вбачає.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достатніми, допустимими та належними, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки руху, у т.ч. за ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04.10.2022 року.

За таких обставин вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод