ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1962/24

Провадження № 33/4820/615/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Славутського міськрайонного суду від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, інженера ФГ "Перлина Полісся", одруженого, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 05 липня 2024 року о 22 годині 01 хвилин в с.Ганнопіль Шепетівського району Хмельницької області по вул. Корецькій водій ОСОБА_1 керував трактором колісним МТЗ-80 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Свої вимоги аргументує тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, постановленою з грубими порушеннями конституційних прав людини, норм матеріального та процесуального права України.

Вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не враховано, що посадова особа поліції, яка складала щодо ОСОБА_1 протокол, виклала суть правопорушення: «Від проходження освідування на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився», що не відповідає диспозиції правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що працівники поліції не мали права направляти його підзахисного до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги відеозапис події від 05.07.2024 року, який розпочинається о 22:00 годині, на якому зафіксовано рух трактора під керуванням ОСОБА_1 , а не відеозапис, який розпочинається з 22:17 годин і з якого вбачається, що його підзахисний перебуває на дорозі, за межами салону трактора і спілкується з працівником поліції, що спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 22:01 годин 05.07.2024 року.

Стверджує, що в порушення вимог закону, його підзахисному перед оглядом на стан сп`яніння не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу і не надано доказів наявності у працівників поліції газоаналізатора марки «Drager Alcotest».

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 також просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що він дійсно керував трактором МТЗ80, рухався без порушень правил дорожнього руху. Коли поліція включила світлові маячки, він зупинився на узбіччі. В подальшому працівники поліції вказали на відсутність у нього номерного знаку, хоча знак був.

Потім поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», але, на його думку, у них «Драгера» не було, оскільки вони не діставали його з автомобіля. Від огляду в закладі охорони здоров`я він відмовився, оскільки йому необхідно було завершити роботу на полі. Працівники поліції його відпустили, і він продовжив рух, що свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, у нього не вилучили посвідчення водія.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку поданих апеляційних скарг з підстав наведених у них, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, щовони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення доводиться даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №668558 від 05.07.2024 року та наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Вказані обставини повністю підтверджує в своїй апеляційній скарзі і сам ОСОБА_1 .

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало виявлення працівниками поліції у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота. Даними, зафіксованими у тому ж протоколі, підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про відсутність у працівників поліції приладу «Драгер»,оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою цього приладу.

Твердження захисника про те, що його підзахисному не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівник поліції висловлював законні вимоги до ОСОБА_1 у зв`язку з виявленою у нього ознакою алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, але останній відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу також спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції повідомили причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а саме відсутність номерного знака, що підтверджується останнім в його апеляційній скарзі.

Твердження захисту про те, що судом взято до уваги відеозапис де його підзахисний керує транспортним засобом, а не той, на якому транспортний засіб стоїть на узбіччі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки сам ОСОБА_1 визнає факт керування ним транспортним засобом в своїй апеляційній скарзі.

Посилання правопорушника на те, що працівники поліції не вилучили у нього посвідчення водія та не відсторонили його від керування транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не є предметом розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не вважає істотним порушенням закону неналежне викладення в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 диспозиції інкримінованого йому діяння.

Термін освідування, як правильно зазначив місцевий суд, означає огляд, який ОСОБА_1 , виходячи з відеозапису події, прекрасно розумів та жодних роз`яснень чи заперечень працівникам поліції з цього приводу не висловлював. Розумів правопорушник також і ту обставину, що йому пропонують пройти огляд саме на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», про що неодноразово наголошував працівник поліції і що підтверджується наявним відеозаписом.

Вказані обставини жодним чином не перешкодили стороні захисту відстоювати свою позицію у суді, яка зводилася в основному до порушень при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія.

Інші доводи апеляційних скарг не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційні скарги його та захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк