Справа 229/6408/24
Номер провадження 3/229/2607/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини № НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 176 від 16 липня 2024 року, 15.07.2024 року близько 13 години 10 хвилин в місці тимчасового розташування військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 військовослужбовець ОСОБА_1 , виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена у ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адвокат Шведи М. В. ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на наступне:

1) протокол про адміністративне правопорушення №176 від 16.07.2024 було складено без присутності ОСОБА_1 . Підписи в протоколі виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. На підтвердження цього факту надані копії офіційних документів Шведи зі зразками його підписів;

2) протокол №176 від 16.07.2024 містить неточности, щодо місця фактичного проживання ОСОБА_1 , в протоколі фактичною адресою проживання зазначено: АДРЕСА_2 , при тому, що фактичним місцем проживання Шведи є АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 25.09.2024 р;

3) з відеозапису, доданого до протоколу, не вбачається, що ОСОБА_1 особисто був присутнім та обізнаним про його виклик для складання протоколу про адміністративного правопорушення;

4) огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено не уповноваженою особою;

5) долучений до протоколу відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договора», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 КУпАП.

Диспозиція ч.3 ст. 172-20 КУпАП визначає склад правопорушення: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

У протоколі №176 від 16.07.2024 року зазначено, що 15.07.2024 о 13:10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Дружківка, де тимчасово розташована військова частини НОМЕР_4 , виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлено у ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 266-1 КУпАП Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що затверджений Постановою КМУ №32 від 12.01.2024 р. (надалі Порядок).

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вказаним Порядком огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У пункті 5 Порядку передбачено, що огляд проводиться:

- уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;

- лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

У пункті 6 Порядку передбачено, що уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п. 8 Порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В якості доказів скоєння правопорушення до протоколу долучено Акт № 1033 від 15.07.2024 р. медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в якому зазначено, що ОСОБА_1 , в медичному пункті військової частини НОМЕР_3 проведено огляду на стан сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу Алкофор 505. В акті зазначено, що обстеження проведено уповноваженою особою - старшим лейтенантом медичної служби ОСОБА_3 .

При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_3 є уповноваженою особою на огляд військовослужбовців.

Отже суддя критично ставиться до такого доказу вини ОСОБА_1 , як Акт №1033 від 15.07.2024 р. та вважає, що суду не надано належних доказів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2 Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, протокол про військове адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця (військовозобов`язаного) мають право складати: командири (начальники) військових частин (військових навчальних закладів, установ) щодо підлеглих військовослужбовців (військовозобов`язаних).

Але доказів, що підтверджують повноваження особи, яка склала протокол, до протоколу не надано.

Частинами 2,4 ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях до протоколу стверджує, що не був присутнім при складанні відносно нього протоколу №176 від 16.10.2024, більш того підписи в протоколі йому не належать, а виконані невідомою йому особою, з протоколом його не ознайомлювали, другий примірник йому не вручали. На підтвердження зазначеного факту надав копії офіційних документів зі зразками свого підпису.

При візуальному огляді підпису ОСОБА_1 в офіційних документах та в протоколі і заяві на ім`я Голови Дружківського міського суду про розгляд справи без його участі, вбачається суттєва різниця.

Така обставина викликає у суда сумніви, що протокол був підписаний саме ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення свідками вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак до протоколу не долучені письмові пояснення цих осіб, що позбавляє суд можливості перевірити той факт, чи був ОСОБА_1 присутнім під час складання відносно нього протоколу, чи було йому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, чи підписував він особисто протокол, чи отримував він копію протоколу.

Отже з долучених до протоколу документів, суд позбавлений можливості перевірити, ці обставини, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили чи спростували ці обставини.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення №176 від 16.10.2024 складений з суттевими порушеннями приписів ч. 2,4 ст 256 КупАП.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова