П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 06.10.2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи на масиві Незалежності в м. Біла Церква, вживав алкогольний напій марки «Рево», вміст спирту 8,5 %, об`ємом 0,5 л., та був доставлений до КОДЛ № 2 в м. Біла Церква з діагнозом: отруєння, тобто ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнала, пояснила, що 06.10.2024 року син перебував на навчанні в спортивному ліцеї в м. Біла Церква, приблизно о 17 годині 00 хвилин вона зателефонувала сину і він їй повідомив, що йому зле і він перебуває в гуртожитку, через деякий час вона знову зателефонувала сину, слухавку взяла медсестра, яка повідомила, що її сину зле. Вона попросила медсестру, щоб вона викликала швидку, після чого вона приїхала до лікарні, де на той час перебував її син і лікарі їй повідомили, що у сина алкогольне отруєння. Зазначила, що вона ніколи не помічала, щоб син вживав спиртні напої або курив, що це перший випадок, з сином бесіду провела, більше такі дії не повторяться.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,дослідивши рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2024 року та досліджених судом матеріалів, жодних обставин, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків не наведено.

В протоколі відсутні відомості про те, як саме ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, оцінивши в сукупності, встановлені в ході судового розгляду обставини, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Отже, у матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи не виконання покладених на ОСОБА_1 батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини відсутні. З наведеного убачається, що зібрані докази виключають наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, протокол було складено 21.10.2024 року, в той час як зазначено, що подія була 06.10.2024 року.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст. ст. 221, 245, 247,256, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО