Справа № 192/2617/24
Провадження № 3/192/964/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с.Безбородькове Солонянського району Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 вересня 2024 року близько 17:00 год. в АДРЕСА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство: ображав співмешканку нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою внаслідок чого, могла бути завдана шкода психічному здоров`ю громадянки ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, щодо якої складено протокол.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь, зокрема, (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність), зокрема, психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом та підтверджується: протоколом серії ВАВ 012330 від 08.09.2024 року, електронним рапортом про прийняття заяви родича потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на лінію 102 про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо дружини та тещі в присутності дітей, протоколом про прийняття заяви ОСОБА_2 від 08.09.2024, письмовими поясненням потерпілої ОСОБА_2 щодо подій 08.09.2024, письмовим поясненням ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт вчинення домашнього насильства щодо дружини в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненням ОСОБА_4 матері потерпілої, свідка ОСОБА_5 сусідки, заявника до поліції та родича ОСОБА_3 , терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №570096 від 08.09.2024 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08.09.2024 якою працівником поліції визначено середній рівень небезпеки потерпілої.

На думку суду, поведінка ОСОБА_1 свідчить про його зневажливе ставлення до співмешканки та матері його сина батьківство якого ОСОБА_1 не визнав, впевненості у власній перевазі без критичного ставлення до своїх вчинків, легковажному ставленні до наслідків своїх слів та вчинків щодо жінки з якою проживає, упевненості у відсутності відповідальності за вчинене. Суд вважає, що така поведінка ОСОБА_1 викликала відчуття страху, емоційної невпевненості у потерпілої, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника ОСОБА_1 який не працює, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою відповідальність обставиною, обставини вчинення правопорушення при дітях, та вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб. Саме таке стягнення, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню домашнього насильства в майбутньому, а також інших правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. на користь держави.

Суд, вважає необхідним зазначити, що розгляд факту домашнього насильства у родині ОСОБА_1 08.09.2024 року свідком чого були діти, як встановлено з електронного рапорту про прийняття заяви ОСОБА_3 віком 1 рік, 5 років, 9 та 10 років не знайшов свого належного реагування.

Діти, які згідно з повідомлення на лінію 102 були присутні під час вчинення домашнього насильства не були встановлені працівниками поліції, які реагували на звернення ОСОБА_3 , оскільки не зазначені в складеному щодо ОСОБА_1 матеріалі.

Відповідальний працівник ювенального сектору превенції ВП№9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до перевірки за фактом домашнього насильства в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не залучався.

Стан дітей у зв`язку з присутністю при домашньому насильстві в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не досліджувався, фактично діти та їх стан залишились поза увагою відповідних органів, покликаних захищати їх права.

Суд вважає, що перевірка за фактом домашнього насильства у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була проведена поверхово без оцінки рівня безпеки дітей, забезпечення та захисту прав дітей в даному випадку не здійснено.

Згідно з довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_3 від 08.09.2024 відомості про дітей, які були присутні під час вчинення домашнього насильства взагалі відсутні, ці обставини навіть не були предметом перевірки, зазначено лише про наявність спільної дитини у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак і її стан не був предметом відповідного реагування, а подальша перевірка за фактом домашнього насильства припинена, матеріали направлені до сектору документального забезпечення ВП№9 для зберігання.

Відповідно до ст.282 КУпАП суд вважає необхідним постанову у даній справі надіслати голові Святовасилівської сільської ради для вжиття засобів реагування відповідним органом опіки та піклування на факти домашнього насильства в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідком яких стають малолітні діти.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 173-2, 282, 283 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Копію постанови направити голові Святовасилівської сільської ради для вжиття засобів реагування на факти домашнього насильства в родині в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідком яких стають малолітні діти.

Про прийняті заходи протягом місяця повідомити суд.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Тітова