Справа № 727/6763/24
Провадження № 3/727/2139/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 692884 від 26.06.2024 року, ОСОБА_1 , в м.Чернівці, вул Київська, 4 керував т/з MERSEDES-BENS, с180 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, порушення мови, звуженні зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядком відмовився. Від керування ТЗ відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його представником адвокатом Воробець А.В. було скеровано до суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 стверджує, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, ба більше, вказує на те, що він проходження медичного огляду не відмовлявся, що підтверджується відеозаписом наявним у матеріалах справи. Зазначив також, що являється інвалідом 2 групи, про що неодноразово повідомив поліцейським. ОСОБА_1 та в його інтересах представник, адвокат Воробець А.В., просили справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 4. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не визнає обставин викладених у протоколі, стверджує, що він не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучена постанова серії ЕНА №2482381 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на підставі того, що останній керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та перевозив пасажира, який був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР - Порушення правил користування ременями безпеки, за що передбачена відповідальність частиною 5 ст. 121 КУпАП.

Разом з цим, з долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що працівники поліції рухались позаду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та не могли з даного ракурсу помітити те, що пасажир не користується ременем безпеки. Наведене свідчить про те, що працівники поліції не могли виявити факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Разом з цим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що інших правопорушень ОСОБА_1 не здійснював, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною.

Вищевикладене тягне за собою визнання недопустимими будь-яких доказів, що були отримані після такого порушення Доктрина «плодів отруйного дерева», що сформульована практикою Європейського суду з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України»).

Як встановлено з відеозапису, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що в нього виявлені ознаки наркотичного сп?яніння на що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він являється особою з інвалідністю другої групи, у зв?язку з чим він важко говорить та важко ходить. Факт наявності у ОСОБА_1 другої групи інвалідності підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серії 12 ААГ №805331 від 03.09.2024 року та пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_2 (а.с.10, 25).

Відтак, суд вважає, що враховуючи вищевикладені обставини, працівники поліції здійснили безпідставне направлення ОСОБА_1 до лікарського закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

У відповідності до ст. 130 КУпАП об?єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із змісту пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, на спростування того факту, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд звертає увагу на наступне. На відеозаписі, що долучений до матеріалів судової справи спостерігається, що при доставлені ОСОБА_1 до лікарського закладу, лікар-нарколог попросив останнього написати власноруч заяви. На що ОСОБА_1 повідомив, що власноруч писати заяви він не має змоги у зв?язку з тим, що його права рука не функціонує належним чином, так як він являється особою з інвалідністю другої групи. Однак, лікар-нарколог наполягав на тому, щоб ОСОБА_1 писав дані заяви власноруч. ОСОБА_1 неодноразово вказував на те, що він не знаходиться в стані а-ні алкогольного, а-ні наркотичного сп?яніння та готовий пройти будь-який огляд, але в проходженні даного огляду йому було відмовлено тільки через те, що він не зміг написати дані заяви власноруч.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, тобто в стані наркотичного сп`яніння, не доведений.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності полягає в тому, що правопорушник має, по-перше керувати транспортним засобом, а по-друге - відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП також передбачає відповідальність саме осіб, які керують транспортним засобом в стані сп`яніння.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не порушував вимог п. 2.5 ПДР, а саме не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної

вілповідальності наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 липня 2019 року у справі №16/5226/16-а погодився із позицією судів попередніх інстанцій, які не прийняли до уваги в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення відеозапис із нагрудних камер працівників поліції зазначивши, що він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), n. 161, Series A заява N? 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КпАП України, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст 7, ч.1 ст. 130, 247 ч.1, 251, 266, 268, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.