ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2841/24 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/790/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яковенко В.І., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, іпн: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 21 квітня 2024 року о 00 годин 00 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд. 146 по пр. Соборному в м. Запоріжжі керувала транспортним засобом Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, так і у закладі охорони здоров`я відмовилась на місці зупинки транспортного засобу, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджена.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим, ухваленим із неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вважає, що суд неправильно оцінив докази по справі, які були долучені працівниками поліції до адміністративного протоколу, а також які надані нею під час розгляду справи в суді, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, судом належним чином не дослідженні докази вини, протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис події з нагрудної камери поліцейського та не взято до уваги її майновий стан.

Посилається на те, що відеозаписом події зафіксовано як працівник поліції зазначає про ознаки алкогольного сп`яніння, без наведення цих ознак. Разом із цим, відеозаписом взагалі не зафіксовано в якій спосіб працівники поліції переконалися у наявності ознак будь-якого стану сп`яніння, що вказує на формальний підхід до складання відповідного протоколу.

Вказує, що під час проходження огляду із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820 поліцейським не дотримано інтервал, передбачений Інструкцією на даний пристрій у 20 секунд після попереднього вимірювання. При цьому, кожен новий раз для продуття надавався один і той же мундштук. Після чого, вона особисто запропонувала правникам поліції проїхати до закладу охорони здоров`я, проте останні ігнорували її прохання.

Зазначає, що знаходилась у пригніченому стані після конфлікту з чоловіком. Жодних алкогольних напоїв не вживала, перебувала в абсолютно тверезому стані, що і пояснювала працівникам поліції.

Звертає увагу суду, що о 5 годинні ранку поїхала до медичного закладу, де пройшла медичний огляд на стан сп`яніння. За результатами проходження огляду ознак сп`яніння у неї не виявлено, про що було складений висновок, який в подальшому долучений до матеріалів справи.

Вважає, що висновок суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, є передчасним та не відповідає фактичним обставинам справи. Під час розгляду справи, судом допущений спрощений підхід для встановлення обставин справи та не надано належної оцінки доказам, які спростовують її вину в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного апелянт просить постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність її захисника - двоката ОСОБА_2 , яка зазначила про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останньої, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Яковенко В.І. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду. Вона намагалася 6 разів правильно продути в технічній пристрій. Проте, коли не вдалося продути, сама запропонувала співробітникам поліції проїхати до спеціалізованого медичного закладу для проходження відповідного огляду. Між тим, працівником поліції було надано відмову ОСОБА_1 . Вважає, що співробітники поліції спровокували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. Додала, що ОСОБА_1 знаходилася в важному емоційному стані, що не свідчить про її перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Яковенко В.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 620051 від 21 квітня 2024 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5);

- довідкою адмінпрактики (а.с. 6);

- відеозаписом події (а.с. 8)

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Посилання апелянта щодо порушення працівником поліції порядку огляду на стан сп`яніння, зокрема не запропоновано пройти огляд у медичному закладі, слід визнати безпідставними у зв`язку з наступним.

Так, з відеозапису події вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , перевірено відповідні документи і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спец приладу «Драгер». На пропозицію поліцейського ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці за допомогою спец приладу «Драгер». Під час проходження процедури освідування ОСОБА_1 порушила саму процедуру: декілька разів неправильно продувала у мундштук «Драгера», на зауваження поліцейських, що її дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду та після неодноразових роз`яснень, як правильно проходити огляд, відмовилася правильно здійснити продув приладу. На пропозицію співробітника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі ОСОБА_1 надала чітку відмову( час запису: 01.30.07). Далі, зафіксовано попередження ОСОБА_1 про відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП. Оголошення ОСОБА_1 її процесуальних прав. Складання протоколу.

Отже, вказані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано розцінені як працівниками поліції, так і судом, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Одночасно відео демонструє мляву мову ОСОБА_1 і загалом поведінка останньої надавала працівнику патрульної поліції небезпідставне уявлення, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та, як наслідок, висунення пропозиції проходження водієм відповідного огляду.

При цьому, на переконання судді апеляційного суду, порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП порушений не був.

Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшла медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменті встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходила медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий нею висновок лікаря про те, що у останньої ознак сп`яніння не виявлено 21 квітня 2024 року о 06-00 годині, з урахуванням проведеного огляду поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак, слід визнати недійсним, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/2841/24