П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/132/24

Провадження №3/377/55/24

20 лютого 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2024 року серії ВАВ № 474716 ОСОБА_1 , 26 січня 2024 року, о 19 годині 50 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно співмешканки свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме вдарив ОСОБА_2 та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином шляхом направлення тексту судової повістки на його номер мобільного телефону, яка була доставлена 19.02.2024 о 16:41:53, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у мобільний додаток «Viber». Будь-яких заяв і клопотань до суду не подав. Про причини неявки суду не повідомив.

Ураховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, серії ВАВ №474716 від 08 лютого 2024 рок, суду надано:

- рапорт старшого інспектора - чергового ВП №2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кисіля М.В. від 26 січня 2024 року, в якому зазначено, що 26.01.2024, о 21:24, надійшло повідомлення по телефону до РУ від ОСОБА_3 про те, що 26 січня 2024, о 21:24, за адресою: АДРЕСА_2 , побили її матір;

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 січня 2024 року;

- роздруківку тестування на алкоголь із застосуванням приладу «Drager Alcotest №6810», прилад №ARFA-0637, принтер ARED-5354, тест № 7697, проведеного в КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, ОСОБА_2 , 26 січня 2024 року о 21:54, з результатом 1,84 %о;

- довідку КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради від 26 січня 2024 року про огляд ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 26 січня 2024 року, 27 січня 2024 року, відповідно до яких вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 із своїм співмешканцем ОСОБА_4 . 26 січня 2024 року близько 18:00 годин до її квартири в гості прийшов син ОСОБА_5 , який приїхав із м. Києва після лікування поранення та контузії і вони усі разом вживали алкогольні напої. У них на побутовому ґрунті з ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 наніс їй декілька ударів по обличчю. Вона звернулася із заявою в поліцію, хоче щоб з ОСОБА_6 провели профілактичну бесіду і він її більше не турбував, від судово-медичної експертизи відмовляється, просить її більше за даним фактом не турбувати;

- письмові пояснення ОСОБА_7 від 26 січня 2024 року, згідно з якими він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 26 січня 2024 року, близько 18:00, до м. Славутича приїхав його син ОСОБА_1 , з яким вони пішли до квартири його співмешканки ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у квартирі, вони вживали алкогольні напої, а потім ОСОБА_6 вчинив конфлікт, в результаті якого наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_2 , внаслідок чого у неї з`явилася розсічена рана біля лівого ока та садни носа;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 27 січня 2024 року, згідно з якими він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 26 січня 2024 року, близько 19:50, він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом з батьком та його співмешканкою ОСОБА_8 . Потім у нього з ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та ударив її. Причиною конфлікту було те, що вона почала говорити погане про його дочку;

- письмову заяву ОСОБА_2 , без дати, в якій вона просила провести профілактичну бесіду з сином її співмешканця ОСОБА_1 . Претензій за фактом спричинення тілесних ушкоджень не має, від проходження судово-медичної експертизи відмовляється;

- копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 04 жовтня 2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на сторінці 11 якого зазначено адресу його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона згаданого правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений та у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого перебування в разі винесення такого припису

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1) подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

За змістом частини 3 вказаної статті дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на: 1) осіб, які мають статус, визначений у частині 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» незалежно від факту спільного проживання, 2) інших родичів чи інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Протокол про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2024 року серії ВАВ №474716 складений відносно ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що він 26 січня 2024 року, о 19 годині 50 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки свого батька ОСОБА_2 , яка проживає за вказаною адресою.

Зі змісту протоколу вбачається, що він не містить відомостей про те, чи має потерпіла ОСОБА_2 один із статусів осіб, зазначених у частині 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання.

Водночас, даних про те, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, матеріали справи також не містять, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені різні адреси їх зареєстрованих місць проживання.

Крім того, як видно із письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого він її ударив.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

За таких обставин дії, вчинені ОСОБА_1 в межах цього конфлікту, який виник у квартирі потерпілої, не створюють складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Згідно зі статтею 62 Конституції України відсутність та неповнота доказів трактується на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У своїй сукупності наведені вище обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173- 2 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич