Справа № 523/9663/24
Номер провадження 3/523/3947/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Шкуренков М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2024 року приблизно о 23:50 працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «ACCENT», номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. Г. Бочарова, буд. 57, яким керував ОСОБА_2 Оголошеною причиною зупинки транспортного засобу стало порушення правил дорожнього руху (далі ПДД), а саме створення затору на перехресті

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №814459 від 23.05.2024 року, за адресою: м. Одеса, вул. Г. Бочарова, буд. 57, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «HYUNDAI» модель «ACCENT», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння відмовився.

При складенні 23 травня 2024 року протоколу ОСОБА_2 відмовився від надання особистих пояснень, його підписання та отримання копії.

Адвокатом Чумаченком С.О. подано заперечення в письмовому вигляді проти протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що матеріали по справі про адміністративне правопорушення складено із порушеннями, а в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просить суд закрити провадження у справі. Окрім цього, захисником було подане клопотання про долучення до матеріалів справи копію результатів лабораторних досліджень № 599 від 25.05.2024 року, під час проходження багатопрофільного тесту для визначення 10 наркотиків в сечі (якісне визначення): морфіну кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну, марихуани, бупренорфіну, МДМА (екстазі), трамадолу, метадону, синтетичної марихуани (спайс) не було виявлено таких наркотичних засобів. Також захисник звертає увагу, що з відеоматеріалів, які наявні в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 було незаконно зупинено працівником поліції за те, що він пропускав інші транспортні засоби на головній дорозі, яка на той час не регулювалась світлофором через відсутність електроенергії. Водії інших транспортних засобів, в свою чергу, не зупинялись і не надавали можливості проїхати ОСОБА_2 , незважаючи на те, що ОСОБА_2 знаходився на головній дорозі. Також зазначає, що працівники патрульної поліції безпідставно зупинили транспортний ОСОБА_3 , у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказане повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17 та постановою Чернівецького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 по справі №718/1824/22. Також захисник Афоніна С.А. звертає увагу суду, що ОСОБА_2 перебував у стресовому стані після затримання, що відповідно вплинуло на його початкову реакцію щодо пропозиції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак, усвідомивши важливість ситуації, ОСОБА_2 тричі чітко висловив бажання пройти запропонований медичний огляд, але його бажання було проігноровано працівником патрульної поліції. Отже, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Для з`ясування фактичних обставин по справі судом неодноразово викликались у судове засідання на 22.07.2024 року, 15.10.2024 року наступні свідки: старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який безпосередньо зупинив транспортний засіб та здійснював адміністративне затримання ОСОБА_2 , інспектор взводу №2 роти №2 батальйону полку №2 УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Потьомкіна Ірина Олександрівна, яка розпочала заповнювати протокол про адміністративне правопорушення. Вказані свідки з невідомих суду причин у засідання не з`явились.

В судове засідання ОСОБА_2 з`явився, вину не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_2 за відсутності порушення ПДР, після чого між ОСОБА_2 та працівниками патрульної поліції виник конфлікт, проте працівник патрульної поліції після суперечки запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_2 відмовився, та через декілька секунд погодився, однак працівники національної поліції, враховуючи конфлікт, проігнорували цей факт.

Вивчивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №814459 від 23 травня 2024 року, письмові пояснення захисника, довідку інформаційного порталу Національної поліції України, відеозапис працівників поліції, направлення на огляд, суд прийшов до наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом державної влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_2 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. При цьому, слід зазначити, що лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння; дотримання процедурного (процесуального) порядку пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння; факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого огляду; а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який міститься в матеріалах справи, не виявлено в поведінці ОСОБА_2 таких ознак, які б свідчили про можливе перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, але в його поведінці вбачаються дії, передбачені ст.185 КУпАП.

Також на вказаному відеозаписі зафіксовано, що поліцейський майже одразу після зупинки запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній спочатку відмовився, але через декілька секунд погодився, коли протокол фізично ще неможливо було почати писати.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_2 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, слід оцінити критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 34, 38, 130, 247, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси на протязі 10 діб з дня винесення.

Суддя: