ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/406/24 Суддя суду апеляційної інстанції Курило О.М.
Категорія: ч.6 ст.481 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 чи його захисника, з участю представника митниці Тупікової О.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 року громадянина Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн. на користь держави.

З постанови Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 року вбачається, що згідно з протоколом про порушення митних правил №0133/80700/23 від 07.09.2023 Харківською митницею було розглянуто звернення громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 17.01.2023 (вх.митниці №М/2 від 19.01.2023) щодо надання можливості перебування автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на митній території України до кінця строку служби автомобіля для можливості використання його під час захисту територіальної цілісності України.

Відповідно до електронних баз даних митниці з обліку та реєстрації товарів i транспортних засобів 20.01.2022 громадянином Німеччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який має статус нерезидента, зареєстровано тимчасове ввезення (до 1 року) в Україну через пункт пропуску «Гоптівка Нехотєєвка» транспортного засобу особистого користування «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 (далі Т3).

Таким чином особою, відповідальною за дотримання митного режиму тимчасового ввезення (до 1 року) ТЗ є громадянин Німеччини ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ). Строк тимчасового ввезення ТЗ до 19.01.2023 включно.

Листом Харківської митниці від 02.02.2023 № 7.14-1/28-04/М/2 громадянина Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) було проінформовано, що Харківська митниця не вбачає правових підстав для надання дозволу для перебування транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- код НОМЕР_3 на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення ТЗ.

Відповідно гр.Німеччини ОСОБА_6 ( ОСОБА_4 ) було запропоновано в найкоротший термін вжити заходів щодо виконання вимог чинного законодавства: виконати вимоги ч.6 ст.380 МК України.

17.02.2023 громадянин Німеччини ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) повторно звернувся із заявою до Харківської митниці (вх.митниці №М/4 від 20.02.2023) щодо зупинення перебігу строку тимчасового ввезення транспортного засобу «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , та поміщення зазначеного транспортного засобу у митний режим знищення або руйнування.

Листом Харківської митниці №7.14-1/28-04/М/4 від 06.03.2023 громадянину ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) було наголошено, що до його заяви від 17.02.2023 (вх.ХМ №М/4 від 20.02.2023) не додано документальне підтвердження форс-мажорних обставин (дії обставин непереборної сили), які не дозволяють йому виконати вимоги законодавства відносно тимчасово ввезеного транспортного засобу «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Тим же листом Харківської митниці №7.14-1/28-04/М/4 від 06.03.2023 громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_8 ) було проінформовано що, враховуючи вищенаведене, Харківська митниця не вбачає правових підстав для надання дозволу на зупинення перебігу строку тимчасового ввезення ТЗ, а також запропоновано виконати наведені вимоги законодавства, у т.ч. наведені у листі Харківської митниці вих.№ 7.14-1/28-04/М/2 від 02.02.2023.

За наявною у митниці адресою громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ) було повідомлено листом Харківської митниці №7.14-3/20-01/10/4515 від 09.08.2023 про необхідність прибуття до управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Харківської митниці 07.09.2023 з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження вказаного питання, надання пояснень та документів які мають юридичне значення для вирішення питання згідно з вимогами чинного законодавства України та можливої участі у складанні протоколу про порушення митних правил.

Згідно баз даних ЄАІС ДМСУ та ПІК «Інспектор» станом на 07.09.2023 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , не був вивезений за межі митної території України, строк тимчасового ввезення автомобіля не продовжено, не призупинено і не поміщено його в інший митний режим, тобто він продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Документів підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб або додаткових звернень, заяв згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор», модуль «Заяви підприємств та осіб», до митних органів громадянин ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) не надав. Таким чином, в діях громадянина Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) вбачається порушення митних правил, а саме перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , більше, ніж на тридцять діб.

За даним фактом стосовно громадянина Німеччини ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ч.6 ст.481 Митного кодексу України.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 року та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в одній із частин постанови суду першої інстанції помилково вказано номер та дату протоколу про порушення митних правил. Крім того, в постанові вказано, що він є громадянином Нігерії. На думку апелянта, вказані неточності свідчать про поверхневий та формальний підхід до розгляду справи.

Разом з цим, наголошує, що виходячи з матеріалів справи, датою вчинення адміністративного правопорушення є 20.01.2023. Посилається на положення МК України відповідно до яких строк притягнення до адміністративної відповідальності складає 6 місяців, а в його випадку з 20.01.2023 по 20.07.2023. Звертає увагу, що протокол стосовно нього був складений 07.09.2023, тобто з порушенням вказаних строків.

Вказує, що матеріали справи не містять належних даних про те, що він діяв умисно, оскільки передав авто на потреби Збройних сил України, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить звернути увагу, що матеріали про адміністративне правопорушення складені без дотримання вимог КУпАП, тому підлягають поверненню Держмитслужбі для належного дооформлення на підставі постанови суду.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_9 вказує, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

ОСОБА_9 про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився. Крім того, ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі зазначив, що просить розглядати справу без його участі. Враховуючи це, а також вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності правопорушника.

У судовому засіданні брала участь представник Харківської митниці Тупікова О.О. Вона заперечила проти задоволення вказаної апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_10 просила звернути увагу на те, що ОСОБА_9 не надав жодних підтверджуючих документів стосовно передачі транспортного засобу на потереби Збройних сил України, а тому вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.ст.245,252,280 КУпАП та ст.ст.486,489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Так, відповідно до положень ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши представника Харківської митниці, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Факт вчинення гр.Німеччини ОСОБА_3 правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил №0133/80700/23 від 07.09.2023, доповідною запискою головного державного інспектора ОВ УБК ПМП Харківської митниці Петрова О. від 07.09.2023, витягами з електронних баз даних.

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до 1 року. Цей строк може бути продовжено уповноваженим органом з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих т/з в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Станом на 07.09.2023 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , не був вивезений за межі митної території України, не дивлячись на те, що строк вивезення вказаного транспортного засобу вже збіг.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 діяв в умовах воєнного стану та передав транспортний засіб на потреби Збройних сил України, апеляційний суд вважає непереконливими, з наступних міркувань.

Згідно з ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно п.1 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму № 657 (далі - Порядок № 657) положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п.5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що застосування ч.1 ст.460 МК України можливе за наступних умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку) письмове інформування найближчого митного органу про обставини події.

Однак твердження апелянта про те, що він не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб у передбачений законом термін внаслідок настання форс-мажорних обставин, а саме введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, слід визнати необґрунтованими, оскільки жодних обставин, які б свідчили про його намагання вчинити певні дії, пов`язані із вивезенням за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу у визначений зобов`язанням термін, судом не встановлено та апелянтом не наведено. Так само ОСОБА_3 не наведено акту прийому-передачі чи іншого документу про передачу транспортного засобу «MERCEDES-BENZ ML400» (DAIMLERCHRYSLER), реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , на потреби Збройних сил України.

Саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин таких як воєнний стан, не свідчить про те, що з його запровадженням, особа автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу. У даному випадку, необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язанням, яке не може бути виконане та обставинами, на які особа посилається як на підставу неможливості виконати таке зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи та давши їм об`єктивну правову оцінку, суд апеляційної інстанції вважає, що вони не містять даних, які би підтверджували, що транспортний засіб не було вивезено за межі митної території України через об`єктивні (поважні) причини.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Апеляційний суд зазначає, що передбачене ч.6 ст.481 МК України правопорушення є триваючим, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Згідно протоколу транспортний засіб був ввезений на територію України 20.01.2022 на строк до 19.01.2023 включно. Однак, ОСОБА_9 перевищив встановлений строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України. Порушення митних правил виявлено 07.09.2023, що підтверджується фактом складання стосовно ОСОБА_1 відповідного протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.6 ст.481 МК України.

В даному випадку протокол про порушення митних правил складений 07.09.2023, а згідно оскаржуваної постанови адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено 27.12.2023 року, тобто в межах строку, визначеного ч.1 ст.467 МК України, а саме не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що початком обчислення строку виявлення порушення митних правил є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу порушення митних правил. Процесуально такий висновок оформляється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо), але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, робиться виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим доводи апелянта про порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності не підлягають задоволенню.

Крім того, апелянтом було виявлено, що при виготовленні тексту постанови Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 рокубула допущена описка, в одній із часин помилково вказано номер та дату протоколу про порушення митних правил та зазначено, що ОСОБА_9 є громадянином Нігерії, хоча він є громадянином Німеччини.

Апеляційний суд вважає за необхідне наголосили, що зазначена описка не впливає на суть постанови, не спотворює її зміст та взагалі жодним чином не впливає на обов`язковість її виконання.

Всі інші доводи апелянта не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.

До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2024 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило