Справа № 301/3341/24

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2024 р. суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Гичка О.Б.,

за участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кузьма-Чепурнової К.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого адміністратором ТСЦ 2146 РСЦ ГСУ в Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №715003 від 18 вересня 2024 року, 18 вересня 2024 року о 07 год. 48 хв. на 32 км+500 м автодороги Мукачево-Рогатин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на БК :471600 о 09 год. 40 хв. в м. Мукачеві по вул. Пирогова, 8, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 для участі в розгляді справи не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої вину у вчиненому правопорушенні не визнає, просить суд закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у стані алкогольного сп`яніння він не перебував, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, у лікарню поступив у непритомному стані, просить суд справу розглядати в його відсутність за участі його представника.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Кузьма-Чепурнова К.І. під час розгляду справи пояснила, що працівниками поліції був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1 в с.Сільце, даний населений пункт, до 2021 року, належав до Іршавського району, на даний час с.Сільце Берегівського району. Також, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, що у матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №715003 від 18.09.2024 р. та диску із боді камер, міститься рапорт поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП сержанта поліції О.Кульмент`євої, розписка від 18.09.2024 та заява на отримання електронної повістки, написані від імені ОСОБА_1 , однак ним не підписані, із зазначенням у графах «підпис» - «відмовився». Більше жодних доказів вини ОСОБА_1 справа не містить. Вказані документи та відео є неналежними і недопустимими доказами, які не можуть бути поставлені у вину ОСОБА_1 з підстав, що протокол про адміністративне правопорушення, серія ААД №715003 від 18.09.2024, не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий складено із порушенням вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яку затверджено Наказом МВС України за №1376 від 06.11.2015 року, а саме : ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі не відповідають тим, які зафіксовані на відео при зупинці транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 ; у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; у протоколі вказано, що відео є безперервним, тоді як по факту, наявний у матеріалах справи є монтаж такого; у одній графі протоколу вказано, що відео було знято на боді камеру №471600, а в іншій графі - боді камеру №471600 та №473908; ОСОБА_1 поступив до лікарні Святого Мартина у несвідомому стані за адресою м. Мукачево, вул. Новака Андрія №8 - 13, тоді як у протоколі вказано адресу відмови « АДРЕСА_2 ». У графі протоколу «До протоколу додають», вказано: SMS - заява, розписка, рапорт, відео з БК, тоді як не зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від підписання SMS - заява та розписка. Щодо відео, яке міститься у матеріалах справи, то таке є неналежним та недопустимим доказом, але, разом із цим фіксує грубе порушення поліцейськими вимог Закону під час процедури документування події, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколу, що саме по собі вже є підставою для закриття провадження у справі. Так, відео із боді камери, яким фіксується правопорушення, вчинене особою повинно бути безперервним. На диску містяться відеофайли, які не є безперервними, що суперечить вимогам Інструкції, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року. Поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервним. Це свідчить про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією. Враховуючи те, що доданий до протоколу відеозаписи на DVD диску, змінювався або редагувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис вважає таким, що є неналежним та недопустимим доказом по справі. ОСОБА_1 не було доставлено у найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто до Іршавської лікарні, а відвезено до м. Мукачева. З відео видно, що людина в цивільному, а не патрульні поліцейські, фактично спілкується із ОСОБА_1 , керує процедурою проведення огляду, чим грубо порушено Закон. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, із відео видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, погодився пройти такий у лікарні. Із відео можна зробити висновок, що ОСОБА_1 під час транспортування в лікарню втратив свідомість, однак, його було освідчено лікарем на стан алкогольного сп`яніння при наданні йому медичної допомоги, де встановлено висновок «тверезий», що підтверджується листами КНП «Лікарня Святого Мартина» за №1521/01-07 від 11.10.2024р. та за №1614/01-07 від 28.10.2024р. та Випискою із медичної карти стаціонарного хворого за №18636/2024. Крім того, на відео чітко видно, що при наданні ОСОБА_1 невідомою особою пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер», ОСОБА_1 лежить під крапельницею і чіткої відмови від проходження огляду від нього не чути, натомість як поліцейські, так і невідома особа жіночої статі вчиняють на нього психологічний тиск. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке мало би бути вручене ОСОБА_1 після його відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а також, у матеріалах справи відсутній належні і допустимі докази фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кузьма-Чепурнової К.І., суд дійшов висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, що закріплено у статті 251 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 Розділу І та пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до п.2 Розділу 3 Інструкції, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Суд зазначає, що з дослідженого відеозапису, який міститься в матеріалах справи встановлено, що він є неповним, складається з декількох частин та не відображає повної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення. Стверджувати, що даний запис об`єктивно зафіксував всі події неможливо.

Згідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У відповідності до вимог ч. 3 ст.35 Закону України « Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Всупереч вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію», з вказаного відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та після того як поліцейський представився, він відразу запропонував пред`явити посвідчення водія, військовий квиток, та запитав куди прямує водій. Після наступного запитання: чи нервує водій, чи все добре та з`ясувавши де той працює, відразу запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пристроєм «Драгер», при цьому, не повідомив водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Як доказ причини зупинки, поліцейський до справи додав рапорт, де зазначено, що 18.09.2024 під час несення служби в складі екіпажу «Жасмин-209» до них звернувся невідомий громадянин, який відмовився надати свої анкетні дані та повідомив, що за кермом ТЗ Audi А6 з н.з. НОМЕР_1 чорного кольору знаходиться водій, який ймовірно, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки даного автомобіля, та спілкування з водієм, було виявлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Водночас, долучений до справи рапорт інспектора поліції сам по собі не доводить факту вчинення правопорушення та не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

У постанові Верховного Суду по справі № 813/2451/17 від 27.02.2018 р. зазначено, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами. У свою чергу, у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року (справа №524/5741/16-а) наведено, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

З врахуванням викладеного, даний доказ оцінюється судом критично, так як в матеріалах справи відсутні будь які підтвердження щодо повідомлення працівників поліції про те, що ОСОБА_1 керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, і що зупинка автомобіля була правомірна.

Інших, належних та допустимих доказів факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, працівниками поліції задокументовано не було і до матеріалів справи не долучено. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських.

Крім цього, як зазначалось вище, водієві не було роз`яснено причини зупинки, а також відсутні докази того, що працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія та повідомлено його про це.

Пунктом 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Розділу 1 даної Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 8 Розділу ІІ Інструкції, Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Всупереч вимогам Інструкції, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3, 6, 8 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №715003 від 18.09.2024 не вказані дії водія щодо ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Слід зазначити, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 на місці зупинки не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер», після того як водієві було запропоновано пройти огляд, поліцейський підійшовши до машини екіпажу поліції, підготував прилад «Драгер», але в подальшому ОСОБА_1 було запропоновано припаркувати автомобіль на узбіччі проїжджої частини дороги та проїхати до лікарні, від чого ОСОБА_1 також не відмовився. Запис з боді камери завершена о 07 год. 56 хв.

Щодо продовження відеозапису з приміщення лікарні, яка розпочинається о 08 год. 37 хв., суд зазначає.

Як вбачається з самого початку відеозапису, ОСОБА_1 перебуває в критичному стані біля машини поліції, а потім в приміщенні лікарні де медичні працівники надають йому медичну допомогу. На запитання працівника поліції у лікаря, який у ОСОБА_1 діагноз, була надана чітка відповідь - гіпертонічний криз (17 хвилина загального відеозапису). Крім цього, як вбачається з відеозапису (23 хвилина загального відеозапису), після того як лікар повідомила поліцейських про те, що ОСОБА_1 на даний час «загальмований, контактно-недоступний і буде госпіталізований» сержант поліції ОСОБА_2 , не зважаючи на повідомлення лікаря, почала зачитувати ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що суперечить вимогам дотримання процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення та забезпечення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд бере до уваги Виписку із медичної карти стаціонарного хворого №18636/2024 КНП «Лікарня Святого Мартина» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено назва діагнозу : непритомність (синкопі) і колапс Алкотест 0,00 % від 18.09.2024 о 11:00; гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності, гостра реакція на стрес.

З чого слідує, що під час спілкування поліцейських, в приміщенні лікарні, з ОСОБА_1 , той перебував фактично в непритомному стані, а твердження зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в м.Мукачево, тобто в приміщенні лікарні, не відповідає дійсності, та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви», судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як регламентовано ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, судом встановлено, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення водієві були роз`ясненні його права відповідно до вимог ст.256 КУпАП, крім цього, інспектором не надано належних та беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння 18 вересня 2024 року, також не надано належних та беззаперечних доказів відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а інспектором ці обставини не доведені належними доказами. Відсутність вказаних доказів унеможливлює встановлення складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка