П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 23.11.2020 органом 3210, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101075 від 20.08.2023, 20.08.2024 близько 12:00 год ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 20.08.2024 близько 11:30 год у віці 11 років вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, а саме здійснив завідома неправдивий виклик на лінію 102. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. 20.08.2024 близько 11:30 год вона була у своєї сестри. Дома разом із бабусею залишився її син та його двоюрідний брат. В той час бабуся, якій 65 років, була на кухні, а в кімнаті знаходилися діти, які періодично виходили на балкон, тому що було жарко на вулиці. Її синові майже 12 років, а його братові ОСОБА_5 8 років. Вони проживають на другому поверсі, а під ними проживає сусід наркоман, який почав дебоширити, кидав каміння по машинам та вікнам будинку, розбив пляшку і ходив з нею кричав. Діти злякалися і викликали працівників поліції, але зателефонувавши вперше, помилися і вказали невірну адресу, а вже подзвонивши вдруге, вказали правильно адресу. Працівники поліції приїхали, однак ніяких дій до сусіда не застосовували, а навпаки, коли вона прибігла додому за їхнім викликом звинуватили дітей у неправдивому виклику.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за … ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП. Так, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП, має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини.

В протоколі ж відсутнє посилання на нормативно-правові акти з наведенням підпункту, пункту, частини статті, що встановлюють обов`язок батьків по вихованню та розвитку дитини.

Суддя зазначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 посадовою особою, яка складала протокол додано лише письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 20.08.2024 про те, що вони викликали працівників поліції через неадекватні дії сусіда. Однак, додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не є належними доказами на підтвердження саме ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина. Інші докази у матеріалах справи відсутні.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч. 1, 221, 246, ст. 247 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА