3-зв/205/4/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Таус М.М. розглянув заяву адвоката Стрижака Сергія Васильовича про відвід судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Яценко Олексія Михайловича від розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Яценко О.М., перебуває справа за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

05 грудня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Стрижаком С.В. заявлено про відвід судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від розгляду зазначеної справи. В обґрунтування заявленого відводу , представник посилається на те, що у захисником ОСОБА_1 - адвокатом Стрижаком С.В. було скеровано до суду клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів з огляду на значну віддаленість суду від місця здійснення професійної діяльності. Однак, не дивлячись, що відповідне клопотання направлено до суду заздалегідь, однак станом на дату подання заяви про відвід судді жодного процесуального рішення з приводу можливості моєї участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції судом не прийнято. Зазначивши, що зв`язавшись із приймальнею судді, мені було повідомлено, що суддя «не бажає проводити розгляд цієї справи в режимі відеоконференції» Таким чином, у нього як захисника по справі є досить чіткий сумнів в упередженості судді Яценко О.М., адже якщо суддя Яценко О.М. свідомо не дає представнику як учаснику справи можливості приймати участь у справі, та вважає, що суддя об`єктивно не буде відноситись до будь яких наступних заявлених клопотань.

Сторони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши заяву адвоката Стрижака С.В. про відвід судді та додані до неї матеріали приходжу до наступного.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кодекс про адміністративні правопорушення України не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів N 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, встановлені перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 частиною 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

В своїй заяві про відвід судді, адвокат Стрижак С.В. посилається на незгоду з прийнятими суддею Яценко О.М. процесуальними рішеннями, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що суддя розцінює як посилання на підстави що містяться в ч.4 ст. 75КПК України.

Статтею 75 ч.4 КПК України передбачено, що обставиною, яка виключає можливість участі судді у кримінальному провадженні, є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Заперечення на постановлені під час судового розгляду судові рішення, які не оскаржуються, можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве рішення у цій справі.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заява про відвід судді мотивована суб`єктивним ставленням заявника до рішень головуючого судді, які як вважає сторона заявника, полягають в упередженому ставленні при розгляді справи.

Оскільки, суб`єктивна думка адвоката Стрижака С.В. про нібито порушення суддею Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Яценко О.М. норм процесуального права не є підставою для відводу судді, доводи заяви не свідчать про пряму заінтересованість судді у результатах розгляду справи, а відтак підстав для задоволення заяви про відвід не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75-76, 80-81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Стрижака Сергія Васильовича про відвід судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Яценко Олексія Михайловича від розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Максим ТАУС