Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1143/24
П О С ТА Н О В А

23 травня 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Кулініч Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.03.2024 року о 23 год. 46 хв. в с. Заріччя по вул. Коростенська, керував автомобілем ВАЗ21101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

05.04.2024 року ОСОБА_1 надав письмові заперечення, в яких зазначає, що приблизно о 23:40 керуючи автомобілем ВАЗ 21101 перебуваючи у тверезому стані, він повертався додому за місцем своєї реєстрації в м Овруч, вул. Довженка, буд.10 із с. Заріччя, де ремонтував автомобіль, полетіла електрика. Під час руху виявив, що лопнув патрубок системи охолодження. Тому під час руху зупинявся кожні 500 метрів. Проїхавши міст за ним їхав автомобіль поліції, який увімкнув проблискові маячки. Оскільки зупинитися справа не дозволяла дорожня обстановка та технічний стан він повернув на ліво та зупинився, вийшов із машини. До місця зупинки під`їхав патруль поліції. Поліцейські не представились, не надали жодних пояснень як і від нього не просили надати документи. Оскільки він хвора людина та в той час йому було дуже погано (тривалий час не вколов інсулін), тому просив доставити його додому, однак поспілкувавшись працівники поліції залишили його без будь-яких пояснень. В адміністративному протоколі, з яким він ознайомився в суді, стало відомо, що складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Однак погодитися із цим неможливо. Він є інвалідом 3 групи. Має захворювання опорно-рухового апарата, потребує оперативного лікування -ендопротезування кулькового суглобу. Також, хворіє на цукровий діабет 1 типу, інсулінозалежний, важка форма. В зв`язку із діабетом його зір погіршився, тому керував автомобілем у окулярах, має зір «-3». Ознаки вказаних захворювань спростовують висновок про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він потребував в той час вколоти інсулін, якого у нього з собою не було, тому просив працівників поліції терміново завести додому, що було проігноровано. Крім цього, до протоколу долучено два відеозаписи, проте відеозапис обставин події N04608-000093 .МР4 свідчить про те, що поліцейські спілкуються з ним, будь-яких протоколів у цей час не складається та не пропонується йому підписати. Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі.

Ні 12.03.2024року, ні зараз не визнає факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, тому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, оскільки зважаючи на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність свідків вказаної події, неповноцінну відеофіксацію, та не проведення поліцейським всіх необхідних дій з моменту зупинки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП тому просить закрити провадження на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, підтримав письмові заперечення. Захисник Бондарчук Г.М. підтримала позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали протоколу, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №270880 від 13.03.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1644271 від 13.03.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн.; відеозаписом на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі; іншими матеріалами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити обставини, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на водія, який керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмовився на законну вимогу патрульних поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому медичному закладі.

Будь яких пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що він хворіє на цукровий діабет, інсулінозалежний та потребував вколоти інсулін, ні відеозапис, ні матеріали справи не містять.

Інші доводи ОСОБА_1 не спростовують його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суддя враховує безальтернативність санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.33, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: Я. В. Кулініч