Справа №345/4927/24
Провадження № 3/345/1314/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., за участю потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , розлучену, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, громадянку України,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_3 вчинила домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 , а також шкода та психічному і фізичному здоров`ю потерпілих дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Правопорушення вчинене при таких обставинах.

ОСОБА_3 31.07.2024 о 19:00 год. по місцю проживання вчинила фізичне та психологічне насильство відносно колишнього чоловіка ОСОБА_1 , вдаривши його по руці, внаслідок чого була завдана шкода його фізичному здоров`ю та був пошкоджений мобільний телефон, а також вчинила насильство відносно дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: взявши їх за руки та піднявши над поверхнею, затягнула в приміщення будинку проти їх волі, спричинивши фізичний біль та завдавши шкоди психологічного характеру.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_3 у судовому засіданні, призначеному на 07.10.2024, вину у вчиненому не визнала та зазначила, що 31.07.2024 її колишній чоловік випивав зі сусідом, а потім почав конфлікт з її сином Нікітою, і між ними зав`язалася бійка. Вона в цей час говорила з сином по телефону і все чула. Очевидцями були її молодші діти, які це все бачили, налякалися і плакали. Вона прийшла додому і почала сваритися з колишнім чоловіком за те, що він бив її сина від першого шлюбу. Діти в цей час були присутніми і плакали. Вона хотіла забрати дітей додому, щоб заспокоїти, а тому взяла їх за руки та потягнула в середину будинку. В цей момент, вона відмахнулася рукою від ОСОБА_1 , оскільки останній сунув телефон їй в очі, і телефон випав в нього з рук. Вину у вчиненому не визнає, дітей просто забирала, а телефон впав і розбився поза її волею.

Захисник ОСОБА_3 адвокат Мельник Р.Я. в судовому засіданні, призначеному на 07.10.2024, зазначив, що протокол складено з порушенням ст. 254 КУпАП, тобто, пізніше аніж 24 годин з моменту ймовірного виявлення порушення. Водночас ОСОБА_3 жодного умислу на вчинення домашнього насильства не мала, оскільки відбувався конфлікт між її сином Нікітою та колишнім чоловіком ОСОБА_1 . При цьому, коли вона забирала дітей в будинок, то ОСОБА_1 їй перешкоджав, а вона відмахнулася рукою та завдала шкоду з необережності, в стані афекту. Під час цього з рук ОСОБА_1 випав і розбився телефон.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому зазначив, що його колишня дружина ОСОБА_3 , яка має знайомих у Калуському РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, які покривають її незаконні дії, консультують її та сприяють їй та її сину від першого шлюбу ОСОБА_6 уникати відповідальності за вчинені відносно нього та їхніх спільних дітей правопорушення. Останній такий факт мав місце 31.07.2024. Незважаючи на те, що ним було здійснено дзвінок на номер «102» та повідомлено про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, на місце події прибув наряд СРПП, а не слідчо-оперативна група. Поліцейські, які прибули на місце події, діяли не в інтересах потерпілого, тобто його, а в інтересах кривдника ОСОБА_6 , зокрема, підштовхнули ОСОБА_6 через його матір ОСОБА_3 написати на нього заяву, при тому, що жодних протиправних дій відносно нього він не вчиняв; консультували. По мірі можливості за допомогою мобільного телефону ним було здійснено відеозапис певних подій, які мали місце 31.07.2024 та які мають важливе значення для прийняття рішення у даній справі. Зокрема, після вчиненого відносно нього правопорушення, яке відбулося у присутності двох найменших дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які налякалися та сильно плакали, він почав даний факт знімати на мобільний телефон та заспокоювати дітей. При цього колишня дружина, бачачи, що він заспокоює дітей та знімає на відео, як діти плачуть після нанесення йому тілесних ушкоджень, взяла дітей за руки та потягнула їх до дверей будинку та заштовхала всередину будинку. В подальшому вона розвернулася до нього та нанесла йому удар по руці, у якій він тримав телефон, у результаті чого телефон впав на землю та отримав тріщини. Після того, як діти заспокоїлися, вони підійшли до нього та почали говорити про події, які відбулися, він також увімкнув відеозапис на телефоні. На даний час ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000153 оголошено про підозру, обвинувальний акт відносно нього надіслано на розгляд Калуському міськрайонному суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підвердили обставини, викладені у клопотанні, та просили притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Також просили закінчувати розгляд даної справи у відсутності ОСОБА_3 , оскільки вона не надала підтверджуючі документи щодо стану свого здоров`я, так само, як безпідставно не з`явився в судове засідання її захисник. На їхню думку, такі їхні дії спрямовані на закриття провадження у даній справі за спливом строку накладення адміністративного стягнення.

29.10.2024 ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, оскільки захворіла та не може з`явитися за стоном здоров`я, однак будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини нею не подано.

Захисник ОСОБА_7 у судове засідання, призначене на 29.10.2024, не з`явився, хоча останньому було достовірно відомо про судовий розгляд, про неможливість з`явитися на судовий розгляд та про причини своєї неявки суд він не повідомив.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що ОСОБА_3 знала день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання, призначене на 29.10.2024, не з`явилася та доказів поважності своєї неявки не надала, в той же час, цього ж дня з`явилася в канцелярію суду та подала відповідну заяву на відкладення, що свідчить про намір ухилятися від явки до суду, враховуючи, що її захисник також у судове засідання не з`являвся та доказів поважності своєї неявки не надав, беручи до уваги обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість продовжувати розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 , її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в судовому засіданні доведена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 580872 від 20.08.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зі вказаним протоколом ОСОБА_3 ознайомилася та копію його отримала, що підтвердила своїм підписом (а.с. 1);

- заявою ОСОБА_1 від 02.08.2024 до начальника ГУ НП в Івано-Франківській області, згідно з якою останній зазначив, що 31.07.2024 близько 19.00 год. він перебував по місцю проживання. Почувши шум у одній із кімнат, пішов глянути у чому річ. Зайшовши у кімнату, побачив там ОСОБА_6 , сина колишньої дружини від першого шлюбу, який відреагував на нього агресивно, почав кричати, використовуючи нецензурну лайку. Коли він йому сказав, що він немає права так до нього відноситися, ОСОБА_6 кілька разів вдарив його в обличчя та по голові, і на тому все закінчилося, оскільки з метою уникнення подальшого побиття, він втік на кухню, і в цей час прийшла його мати. З метою документування даного факту він почав знімати відео на мобільний телефон та заспокоювати дітей. В цей час колишня дружина ОСОБА_3 перебувала поряд та побачила, що він знімає відео, як діти плачуть, підійшла до них взяла їх за руки та силою потягнула у середину будинку. Оскільки вони не хотіли йти, то ОСОБА_3 , тримаючи кожного за одну руку, підняла дітей у повітря та силою потягнула у будинок, а дотягнувши їх до дверей будинку заштовхала їх у будинок, тобто вчинила відносно малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_8 фізичне та психологічне домашнє насильство, тобто допустила жорстоке поводження з дітьми. Після цього вона розвернулася до нього та нанесла йому удар по руці, в якій він тримав телефон, у результаті чого телефон впав на землю та скло екрану отримало тріщину. Таким чином, ОСОБА_9 вчинила відносно нього фізичне насильство, у результаті якого йому завдано фізичного болю та пошкоджено мобільний телефон (а.с. 5);

- рапортом начальника СЮП ВП Калуського РВП від 24.08.2024, згідно яким він доповів, що 09.08.2024 до Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області поступила заява від ОСОБА_1 , зміст якої зазначено вище. В ході розгляду матеріалів на ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 2);

- формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 20.08.2024, згідно з якими ОСОБА_3 є кривдником, а ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 постраждалими особами (а.с. 14-16);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20.08.22024, згідно з якими остання зазначила, що 31.07.2024 близько 19.00 год. між її колишнім чоловіком ОСОБА_1 та її сином від першого шлюбу по місцю проживання відбулася бійка в присутності їхніх спільних дітей, однак в цей час її вдома не було, оскільки пішла в магазин, але вона спілкувалася зі сином по телефону і чула, що відбувалося. Прийшовши додому, вона побачила, що її чоловік перебуває в п`яному стані та почала з ним сваритися, а також взяла дітей за руки та затягла їх до будинку. Вона побачила, що колишній чоловік все знімав на телефон, який пхав їй в обличчя, та вона вдарила його по руці, в якій він тримав телефон (а.с. 6);

- відеозаписами, які розміщені на лазерному диску, який долучений до матеріалів справи, зокрема, на одному з них зафіксовано, як малолітній діти, знаходячись біля приватного будинку, плачуть, а ОСОБА_3 бере останніх за руки та затягує їх в середину будинку. Крім того, вона завдала удар по руці ОСОБА_1 , який здійснював відеозапис, внаслідок чого у нього впав телефон. На іншому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 спілкується з малолітніми дітьми та останні на його запитання вказують, що Нікіта його бив, а він ні. Крім того, на диску міститься фотографія мобільного телефону з розбитим екраном (а.с. 17).

Також у судовому засіданні було досліджено долучені ОСОБА_1 докази, а саме:

- витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що зареєстровано кримінальне провадження № 0000153, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 125 (а.с. 32);

- пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 33);

- протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 06.08.2024 (а.с. 34-35);

- ухвала про призначення судового засідання від 26.08.2024 у справі № 345/4912/24 (а.с. 36);

- постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.07.2022, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 37-38);

- апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Яцківа М.В, від 08.10.2024, в якій він просить скасувати рішення Калуського міськрайонного суду від 09.09.2024 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовну ОСОБА_1 відмовити (а.с. 39-45).

Також у судовому засіданні було досліджено долучені захисником ОСОБА_3 адвокатм Мельником Р.Я. докази, а саме:

- комплексне психологічне дослідження ОСОБА_3 від 30.08.2024 № 01-24/461 (а.с. 46);

- постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.05.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 47);

- рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.09.2024, яким видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 та встановлено заходи тимчасового обмеження (а.с. 48-49).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозиції ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд розцінює, як обраний спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне нею правопорушення.

Водночас, вина останньої узгоджується з її поясненнями, наданими в судовому засіданні, та долученими до матеріалів справи доказами, в тому числі, відеозаписом, який безпосередньо відображає обставини вчинення правопорушення та має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, і в достатній мірі відтворює порядок подій, вказаних протоколі, і на якому зафіксовано момент удару ОСОБА_3 по руці ОСОБА_1 , в якій він тримав мобільний телефон, після чого телефон впав на землю, а також як вона, взявши за руку та піднявши над поверхнею, заносить своїх дітей до будинку.

Крім того, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ввів концепцію «дитина свідок = дитина постраждала від домашнього насильства». Дана концепція передбачає, що дитина, яка стала свідком (очевидцем) домашнього насильства, повинна бути визнана правоохоронними органами постраждалою (потерпілою) від домашнього насильства.

Якщо в сім`ї має місце домашнє насильство, дитина є свідком такого насильства, вона повинна бути ідентифікована, якщо навіть не вона звернулася у поліцію, а мати/батько чи інші особи.

Таким чином відповідальною особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, вірно зазначено потерпілими малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки останні були присутні під час події, яка зазначена у протоколі, що не заперечується самою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_10 , та підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксовано, як ОСОБА_5 затягує силоміць дітей, які плачуть, за руки в приміщення будинку.

Таким чином, аналізуючи дослідженні у судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2, оскільки вона вчинила домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_1 , а також булазавдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілим дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Накладаючи стягнення на ОСОБА_5 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, обставини його вчинення, особу винної, яка має на утриманні чотирьох дітей.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що на ОСОБА_5 необхідно накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити їй стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, за наступними реквізитами: отримувач - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009614, код класифікації доходів бюджету 21081100.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: