ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро, в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її захисниці Іванової Валерії Михайлівни, свідка ОСОБА_3 ,

спільну апеляційну скаргу, із доповненнями, ОСОБА_2 та її захисниці Іванової Валерії Михайлівни, подану на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2024 року, якою провадження щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2024 року справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 21.10.2023 року близько 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виражалася нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє психологічне насилля. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

На зазначену постанову суду потерпіла ОСОБА_2 разом із захисницею Івановою В.М. подали спільну апеляційну скаргу, із доповненнями, відповідно до змісту якої просять постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах інкримінованої їй статті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська неправильно застосував норми права та фактично не встановив обставин справи.

Вказують, що під час розгляду даної справи в апеляційному порядку підлягає встановленню факт доведеності вини ОСОБА_1 та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зазначають, що у суді першої інстанції ОСОБА_2 повідомляла, що між нею та сім`єю її доньки, ОСОБА_1 є триваючий конфлікт, який обумовлений вимогами ОСОБА_1 передати їй право власності на будинок АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_2 та небажанням ОСОБА_2 передавати ОСОБА_1 право власності на вищевказаний будинок.

ОСОБА_1 періодично здійснює щодо своєї матері дії, які кваліфікуються як домашнє психологічне насильство, що виражається у висловлюванні на адресу ОСОБА_2 словесні образи у вигляді нецензурної лайки, погрожує позбавити можливості проживати у належному їй будинку, принижує ОСОБА_2 , залякує останню застосуванням до неї фізичного насильства. Така поведінка ОСОБА_1 призводить до панічних атак ОСОБА_2 ..

Під час апеляційного перегляду:

- потерпіла ОСОБА_2 та її захисниця Іванова В.М. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення спільної апеляційної скарги ОСОБА_2 та її захисниці Іванової В.М. та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши витребувані із Ленінського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що спільна апеляційна скарга, із доповненнями, підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано у повному обсязі з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, виходив з того, що в ході судового розгляду не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 21.10.2023 року близько 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 здійснювала психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_2 ..

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується суд апеляційної інстанції.

Як вбачається матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 від 31.10.2023 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №340658 від 31.10.2023 року ОСОБА_1 21.10.2023 року близько 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виражалася нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє психологічне насилля. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 1732 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено «конфликта не было. С протоколом не согласна». Крім того зафіксовано, що заяв та клопотань не надходило, рішення керівництва органу поліції за заявою, клопотанням не приймались. Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить її особистий підпис.

У поясненнях ОСОБА_4 вказує, що 24.10.2023 року близько 17:00 за адресою АДРЕСА_1 її донька ОСОБА_1 вчинила із нею конфлікт, а саме виражалася нецензурною лайкою, через що у останньої почалися панічні атаки.

У судовому засіданні судом апеляційної інстанції, за клопотанням потерпілої ОСОБА_2 та її захисниці Іванової В.М., було допитану свідка ОСОБА_3 , який пояснив суду, що протягом досить довгого періоду часу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбуваються конфліктні ситуації, під час яких ОСОБА_1 ображає свою матір нецензурною лайкою, погрожує їй та всіляко ображає останню. Свідок вказав, що такі дії ОСОБА_1 здійснює на постійній основі з певною періодичністю. Свідок вважає, що в діях ОСОБА_1 , з огляду на її поведінку, дійсно, вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доводи апелянток з приводу винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції та констатує той факт, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Сукупністю доказів доведено, що ОСОБА_1 21.10.2023 року близько 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виражалася нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє психологічне насилля, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи спільної апеляційної скарги, із доповненнями, ОСОБА_2 та її захисниці Іванової Валерії Михайлівни є обґрунтованими, кожен з них підтверджений доказами, які доповнюють один одного у своїй сукупності і свідчать про ОСОБА_5 до вчинення зазначеного адміністративного правопорушення і, відповідно, про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне, відповідно до ст.294 КпАП України, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Спільну апеляційну скаргу, із доповненнями, потерпілої ОСОБА_2 та її захисниці Іванової Валерії Михайлівни - задовольнити у повному обсязі.

Постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 січня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрите за відсутністю складу правопорушення - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у розмірі 10 (десять) неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун