Дата документу 19.02.2024Справа № 554/1285/24
Провадження № 3/554/488/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уди, Злочівського району, Харківської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

- за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2024 року о 07 годині 24 хвилини в м. Полтаві по вул. Київське Шосе, 16, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ А21R33-91, д/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, особливості вантажу, що перевозив, стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 03.02.2024 року о 07 годині 24 хвилини в м. Полтава, керуючи транспортним засобом ГАЗ, він рухався по Київському шосе в напрямку Києва. З ним в машині на передньому пасажирському сидінні була його дружина ОСОБА_3 . Перед ним рухався автомобіль Volkswagen Passat, який направлявся також в сторону Києва. Вони зупинились на світлофорі. Після того, як загорівся зелений сигнал світлофора, автомобіль Volkswagen Passat та його автомобіль продовжили рух. Відстань між автомобілями була значна, метрів 20 точно. Рух був інтенсивний. Попереду був поворот направо, тому в правому ряду рухалися автомобілі, котрі мали повертати праворуч, а зліва була зустрічна смуга також з активним рухом. Раптом автомобіль Volkswagen здійснив різке гальмування та зупинився посеред дороги. Він також був змушений загальмувати, оскільки на дорозі був інтенсивний рух, справа від нього і зліва рухались автомобілі. Тому звернути нікуди він не міг. Уникнути зіткнення не вдалось. Після зіткнення він вийшов з автомобілі і підійшов до водія Volkswagen, той повідомив, що заблукав, насправді йому потрібно їхати в ОСОБА_4 , тому коли він зрозумів, що рухається в протилежному напрямку, він запинився та хотів змінити напрямок руху, повернувши направо. Потім водій ОСОБА_5 почав дзвонити комусь по телефону, після чого навідріз відмовився говорити, що ДТП сталось з його вини, через різке гальмування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що 03.02.2024 року о 07 годині 24 хвилини в м. Полтава, її чоловік ОСОБА_1 керував ТЗ ГАЗ, а вона сиділа на передньому пасажирському сидіння. Вони рухались по Київському шосе в напрямку Києва. Перед ними рухався автомобіль Volkswagen Passat. Вони зупинились на світлофорі, а після того, як загорівся зелений сигнал світлофора, продовжили рух. Їх автомобілі рухалися прямо, в правому ряду рухалися автомобілі, котрі мали повертати праворуч, а зліва від них була зустрічна смуга також з активним рухом. Раптово автомобіль Volkswagen різко загальмував. Її чоловік також був змушений загальмувати, оскільки ні вправо, ні вліво він повернути не міг, бо там всюди були машини. Але зіткнення уникнути не вдалось. Після зіткнення вони підійшли до водія Volkswagen, щоб запитати, чому він різко загальмував, той сказав, що заблукав. Працівники поліції, які приїхали на ДТП її не опитали, хоча вони наполягали на цьому, вона сказали, що вона дружина, а тому заінтересована особа.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об?єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об?єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №628629 відносно ОСОБА_1 додано: схему місця ДТП та письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.п.12.1, 13.1 ПДР України, що мало наслідком спричинення дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до п.1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно п.1.10 ПДР України, безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, а безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, зі схеми місця ДТП від 03.02.2024 року, яка є додатком до протоколу серії ААД №628629 та без зауважень підписана учасниками даної події, остання відображає напрямок руху транспортних засобів ГАЗ А21R33-91, д/н НОМЕР_1 та Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_2 , місце зіткнення, взаємне розташування транспортних засобів після зіткнення, механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також гальмівний шлях транспортного засобу ГАЗ А21R33-91, д/н НОМЕР_1 , який становить 16 метрів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 щодо дотримання безпечної дистанції між автомобілями.

Доказів порушення водієм ОСОБА_1 безпечної швидкості руху, а також не врахування ним дорожньої обстановки, особливостей вантажу, стану транспортного засобу, як зазначено в протоколі, матеріали справи не містять.

Показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 повністю узгоджуються не тільки з показами водія ОСОБА_1 , а й з іншими, зібраними по справі доказами, а тому сумніватись в їх правдивості у суду підстав немає.

Таким чином, вході судового розгляду справи не знайшли підтвердження дані протоколу щодо не дотриманням водієм ОСОБА_1 безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, що стало наслідком зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Та обставина, що зіткнення автомобіля ГАЗ А21R33-91, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 відбулось в результаті різкого гальмування водієм автомобіля Volkswagen Passat, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 підтверджується не тільки показаннями водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , а також даними, що відображені в схемі ДТП від 03.02.2024 року.

Суд вважає, що водій ОСОБА_1 не міг передбачити застосування водієм ОСОБА_2 різкого гальмування, а тому, з урахуванням вимог п.1.4 ПДР України, розраховував на виконання учасником дорожнього руху ОСОБА_2 ПДР України.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 суд не вбачає порушень вимог п. 12.1, 13.1 ПДР України, а отже відсутній причинний зв?язок між порушеннями ПДР України ОСОБА_1 та настанням відповідних наслідків ДТП у вигляді майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 33, 40-1, 124, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна