Справа №155/1559/24
Провадження №3/155/755/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

УСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130.

Постановою судді від 24 вересня 2024 року вирішено об`єднати в одне провадження справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, та справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №059979 від 09 вересня 2024 року вбачається, що 09 вересня 2024 року о 17 годині 58 хвилини в селі Піски по вулиці Польовій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SPARK СЗ110, державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія із застосуванням приладу Алкофор 507, результат 0,27%о, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126968 від 11 вересня 2024 року вбачається, що 11 вересня 2024 року о 03 годині 12 хвилин в селі Мерва по вулиці Б.Хмельницького, ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мотоциклом) SPARK SP 110, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкофор 507 IUN3F0118, що підтверджується тестом номер 00068 від 11 вересня 2024 року о 03 годині 16 хвилин, результат огляду становить 1,99%о, чим порушив п.2.9 ПДР, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав. Суду пояснив, що дійсно керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння був згідний.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із фабулою ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою наступає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі, за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №059979 від 09 вересня 2024 року, серії ЕПР1 №126968 від 11 вересня 2024 року, актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09 вересня 2024 року, 11 вересня 2024 року, в яких зазначені результати тесту 0,27%о, 1,99%о, а також DVD-R диском на якому наявні відеозаписи подій, які мали місце 09 вересня 2024 року та 11 вересня 2024 року.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 згідно постанови Горохівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року, яка набрала законної сили 19 квітня 2024 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Жодних сумнівів у об`єктивності матеріалів справи про адміністративні правопорушення чи проходження огляду на стан сп`яніння, у суду немає.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, двічі протягом року, керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи досліджені докази у сукупності у суду немає об`єктивних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП.

При призначені остаточного стягнення особі, яка вчинила правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, ігноруючи той факт, що він був позбавлений права керування транспортними засобами, та був обізнаним про протиправність своїх дій.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 2 статті 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно ч.3 ст.30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Тобто, особі за «сукупністю» може бути призначено стягнення, яке фактично перевищує межі санкції ст.130 КупАП та, відповідно до ч.2 ст.30 КупАП, перевищує граничний розмір покарання, передбачений у Загальній частині вказаного Кодексу.

Так, у частині 2 статті 30 КУпАП, визначаються строки накладення вказаного адміністративного стягнення: до трьох років - за грубе або повторне порушення громадянином порядку користування правом керування транспортним засобом; до десяти років - за систематичне порушення громадянином порядку користування правом керування транспортним засобом.

В частині 3 статті 30 КУпАП, закріплено порядок застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за наявності таких умов: а) особа була позбавлена права керування транспортним засобом; б) до закінчення строку дії такого стягнення вчинила нове адміністративне правопорушення; в) за таке правопорушення застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто частиною 3 статті 30 КУпАП, передбачено таке правило застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом: (1) застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за вчинення нового адміністративного правопорушення; (2) до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення, призначеного за вчинення попередніх адміністративних правопорушень; (3) загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Вказана норма стосується виключно адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, та не поширюється на випадки застосування до особи інших видів стягнень, що передбачені у санкції статті 130 КУпАП.

Крім того, ККС ВС вказав, що враховуючи системні зв`язки між положеннями частин 2 та 3 статті 30 КУпАП, можливо зробити висновок, що законодавство України не забороняє суду визначати загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, виходячи за межі строку цього стягнення, передбаченого у частині другій цієї статті.

При цьому, ККС ВС зауважив, що розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, у тому числі під час застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, загальний розмір якого визначено у частинах 2 та 3 статті 30 КУпАП.

Таким чином, оскільки на ОСОБА_1 постановою Горохівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року в справі №155/546/24 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, яке він фактично не відбув та вчинив адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, суд, на підставі ч.3 ст.30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нових адміністративних правопорушень, приєднати невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 постановою Горохіського районного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року, яка набрала законної сили 19 квітня 2024 року.

Зазначена поведінка особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка вказує на її стійку протиправну направленість, приводить суд до висновку, що з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та запобіганню скоєння нею нових правопорушень ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Водночас, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 транспортного засобу, суд призначає покарання в межах санкції статті без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд вважає, що дане адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Згідно з ст.40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.9, 23, 33, 34, 35, 40-1, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.2 ст.130 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП, шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 , постановою Горохіського районного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року, яка набрала законної сили 19 квітня 2024 року, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) років 6 (шість) місяців 25 (двадцять п`ять) дні без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Волинській обл. 21081300; рахунок отримувача: UA0003001, банк отримувача коштів: казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО):899998; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009371).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу понад п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови понад п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана