ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/650/24 Номер провадження 33/814/974/24Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем ОСОБА_1 ,

за участі:

захисника адвоката Антонової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КпАП України, та, із застосуванням положень ст.36 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 25.05.2024 року, о 10.26 год., керуючи автомобілем „ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , на 390 км. автодороги М-03 „Київ-Харків-Довжанський, не зупинився на законну вимогу працівників поліції, а саме на включений проблисковий маячок синього та червоного кольорів, звукову сирену та гучномовець, та був зупинений шляхом блокування транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КпАП України.

Крім того, 25.05.2024 року, о 10.26 год., ОСОБА_2 на 390 км. автодороги М-03 „Київ-Харків-Довжанський, керував автомобілем „ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді, в частині визнання винуватості за ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що ПДР України не порушував, тому у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу.

Огляд на стан сп`яніння було проведено після застосування поліцейськими щодо ОСОБА_2 спеціального засобу сльозогінної дії „Кобра Н1, який потрапив до порожнини рота та спровокував гіпервентиляцію легень, утруднене дихання та відчуття сухості у роті.

Вказує, що після проходження огляду на дисплеї та роздруківці спеціального технічного засобу було відображено некоректне значення (п`ять стрілок до гори), яке не передбачене технічними характеристиками приладу, що свідчить про його несправність, а відтак його результати не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КпАП України, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, є правильним та ніким не оспорюється.

Місцевим судом також правильно встановлено подію та вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Диспозицією ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою спеціального технічного засобу.

Факт сп`яніння ОСОБА_2 встановлено Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.05.2024 року, та підтверджено роздруківкою газоаналізатора „Drager 7510. Результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі, що перевищує вимірювальний діапазон „^^^^^.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції переслідували та в подальшому зупинили транспортний засіб „ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом його блокування. Після проведення процедури затримання, у водія ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_2 виявив бажання пройти даний огляд. Результат проходження огляду виявився позитивний. При цьому, як вбачається із відео, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечував, результати огляду не оскаржував. Зауважень та заперечень щодо некоректної роботи газоаналізатора від ОСОБА_2 не надходило.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Твердження апелянта про некоректну роботу спеціального технічного засобу спростовуються таким.

Відповідно до п.п. 1, 7 Розділу ІІ Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Інструкцією з технічної експлуатації газоаналізатора „Drager 7510 встановлено діапазон показників концентрації алкоголю у крові (0,00 - 5,00% проміле). При цьому, якщо результат вимірювання виходить за межі вимірювального діапазону, на дисплеї спеціального технічного засобу відображаються стрілки до гори, які вказують на перевищення відповідного діапазону.

Як вбачається з відео, після продування ОСОБА_2 спеціального технічного засобу, на дисплеї було відображено стрілки догори. Вказаний показник свідчить про наявність у крові ОСОБА_2 етилового спирту в кількості понад 5,00% проміле, що перевищує вимірювальний діапазон, визначений технічною документацією технічного засобу „Drager Alcotest 7510

При цьому, даних про некоректну роботу приладу, похибки у вимірюванні та порушення процедури огляду, про що вказується у апеляційній скарзі, матеріали справи не містять. Не вказував про такі обставини і сам ОСОБА_2 під час огляду.

Доводи ОСОБА_2 про те, що застосування поліцейськими спеціального засобу сльозогінної дії вплинуло на результат проведення огляду, є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.42 ЗУ „Про національну поліцію поліція під час виконання повноважень, уповноважена застосовувати, як поліцейські заходи примусу, спеціальні засоби, що являють сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

До вказаних спеціальних засобів відносяться засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії.

Балончики з препаратами сльозогінної та дратівної дії (Терен-1, Терен-4М, Кобра-1Н, Кобра-1С) діють на основі природних капсаїциноїдів, морфоліду пералгонової кислоти (МПК), ортохлорбензальмалононітрилу (CS) і речовини алгоген, які призначені для безпосереднього впливу аерозольним складом сльозогінної і подразнюючої дії на правопорушника.

З відеозапису вбачається, що після блокування транспортного засобу та під час затримання особи водія, працівниками поліції, з метою пригнічення поведінки ОСОБА_2 , було застосовано спеціальний засіб сльозогінної дії, шляхом розпилення спрею в область слизових оболонок очей, що спричинило активне виділення сліз та нежить.

Даних про те, що в складі діючої речовини спецзасобу може міститися етиловий спирт, який, потрапивши до порожнини рота ОСОБА_2 , міг вплинути на коректність роботи спеціального технічного засобу, матеріали справи не містять. Не наведено таких даних і захисником під час розгляду справи в апеляційному суді.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, саме по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб. Тому доводи апелянта і в цій частині є необґрунтованими.

Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_2 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 253, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська