Номер провадження: 33/813/2394/24
Головуючий у першій інстанції Чорнуха Ю.В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Троянди О.В.,

захисника Романенко Ю.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2024 року, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 02.07.2024 року, о 15:10 год., за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд.25, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, з`їжджаючи з дороги до двору будинку, не надав дорогу транспортному засобу «HONDA FORZA 250», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по проїзній частині, напрямок руху якої він перетинав, в результаті чого транспортний засіб «HONDA FORZA 250», державний номерний знак НОМЕР_2 , покотився далі та здійснив наїзд на транспортний засіб «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований на тротуарі. Внаслідок ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати, та направити матеріали справи на судову автотехнічну експертизу Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз для визначення вини учасників ДТП. Апелянт вказує, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що саме протиправні дії водія ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв`язку із наслідками ДТП.

До початку апеляційного розгляду, ОСОБА_2 та його захисник, заявили про зміну вимог апеляційної скарги, просили скасувати оскаржену постанову та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_2 вказав, що схема місця ДТП не відповідає обставинам справи, оскільки невірно зазначено місце зіткнення транспортних засобів.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Троянда О.В. підтвердила, що ОСОБА_1 обізнаний про судове засідання, однак не має можливості з?явитися до суду, вважала можливим здійснювати розгляд за його відсутності.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників справи на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи; заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали змінені вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову, та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції; представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Троянди О.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, з урахуванням висловлених апелянтом змін до них; суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді даної справи, суддя місцевого суду наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок місцевого суду є необґрунтованим та передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, схема місця дорожньо-транспортної пригоди та матеріали додані до них, є такими, що не відповідають вимогам закону, а їх суттєва неповнота та суперечливість унеможливлюють прийняття остаточного рішення судом, без усунення недоліків органом який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Так, ст. 256 КУпАП регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом встановлено, що обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП мають неповноту та суттєві суперечності, які не були усунуті відповідним правоохоронним органом при оформленні матеріалів до їх передачі до суду, що суперечить вимогам ч.ч. 1, 8 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ України (далі - «Інструкція»).

Відповідно до п.4 ч.1 Розділу ІІ Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Розділом ІХ Інструкції чітко зазначені Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.1 у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

При складанні схеми місця ДТП рекомендується: 1) застосовувати спеціальне креслярське приладдя (лінійки, лекала); 2) користуватися загальноприйнятими графічними зображеннями об`єктів та умовними позначками; 3) не порушувати масштабу зображення; 4) деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди; 5) використовувати винесення фрагментів за схему.

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Однак вищевказаним приписам Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в повній мірі не відповідають.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №113414 від 02.07.2024 року, 02.07.2024 року, о 15:10 год., за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд.25, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , з?їжджаючи з дороги до двору будинку, не надав дорогу транспортному засобу «HONDA FORZA 250», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по проїзній частині, напрямок руху, якої він перетинав, в результаті чого транспортний засіб «HONDA FORZA 250», державний номерний знак НОМЕР_2 , покотився далі та здійснив наїзд на транспортний засіб «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований на тротуарі. Внаслідок ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України.

У вказаному протоколі вказані свідки/потерпілі: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_2 , відносно якого було складено протокол, зазначив в ньому свої пояснення про не згоду з протоколом, оскільки водій мотоцикла рухався по велодоріжці та не дотримався дистанції та швидкості руху.

До вказаного протоколу долучені: схема місця ДТП від 02.07.2024 року та пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З протоколу вбачається, що працівником поліції матеріали щодо ОСОБА_2 складені за порушення ним п.10.2 Правил дорожнього руху, відповідно до яких виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 вказав, що маючи намір здійснення повороту праворуч, він завчасно увімкнув покажчик правового повороту, та переконавшись, що велосипедна смуга, яка була праворуч, вільна, почав повертати. Однак, в цей час водій ОСОБА_1 , який рухався позаду нього на мотоциклі, побачивши, що він гальмує, раптово перелаштувався праворуч на велосипедну смугу, з метою об`їхати з правої сторони, після чого сталася ДТП.

У письмових поясненнях, долучених до протоколу від 02.07.2024 року, ОСОБА_1 вказав, що 02.07.2024 року, о 15:10 год., за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд.25, він керував мопедом «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись прямо в крайній лівій смузі та перед ним раптово повернув автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку із чим йому не вдалося уникнути зіткнення (а.с.3).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що 02.07.2024 року, о 15:10 год., він керуючи автомобілем «TOYOTA RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Успенській в м. Одесі, від вул. Канатної в напрямку вул. Маразліївської, із увімкненим правим покажчиком повороту зі швидкістю 20 км/год, для тимчасової зупинки біля будинку №25 для висадки пасажира. Перед поворотом праворуч, із єдиної смуги, він переконавшись у відсутності велосипедистів на велодоріжці, почав маневр повороту праворуч для здійснення заїзду на тротуар для парковки. В момент початку повороту праворуч, він почув сигнал ззаду та відразу отримав сильний удар вправо, від мотоцикла «HONDA FORZA 250», державний номерний знак НОМЕР_2 ,що намагався його обігнати праворуч по велодоріжці. Після чого, вказаний мотоцикл, від отриманого удару в його праве крило, втратив керування, вилетів на тротуар, де скоїв зіткнення із припаркованим автомобілем «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , в ліве заднє крило та задній бампер.

З метою з`ясування протиріч в поясненнях водіїв - учасників ДТП, апеляційним судом досліджено схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.07.2024 року. Однак, при дослідженні вказаної схеми, судом встановлена її невідповідність Інструкції, оскільки схема складена без зазначення на ній усіх орієнтирів, без вказівки кількості смуг для руху в одному напрямку, без зазначення напрямку руху кожного із транспортних засобів, причетних до ДТП, в конкретній смузі для руху, безпосередньому перебуванні їх перед дорожньо-транспортною пригодою, відповідно до наданих ними пояснень.

Крім того, в судовому засіданні на схемі місця ДТП водій ОСОБА_2 вказав інше місце зіткнення його автомобіля та мотоцикла, а не те, яке вказане на схемі під позначкою №4.

Також, колегія суддів звертає увагу, що під пунктом №6 на схемі місця ДТП вказано «велодоріжка».

Однак, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, велосипедна доріжка це доріжка з покриттям поза межами проїзної частини вулиці та/або дороги, розташована окремо чи суміжно з тротуаром або пішохідною доріжкою, що призначена для руху на велосипедах, і позначена дорожнім знаком 4.14 та горизонтальною розміткою 1.36.

Проте, в даній схемі місця ДТП вказана доріжка знаходиться не поза межами проїзної частини вулиці та/або дороги, не розташована окремо чи суміжно з тротуаром або пішохідною доріжкою, а фактично знаходиться в межах проїзної частини, тобто вочевидь є не велодоріжкою як вказано в схемі, а саме «велосипедною смугою».

Апеляційний суд наголошує, що Правилами дорожнього руху розрізняються такі поняття як «велосипедна доріжка» та «велосипедна смуга».

Так, за п.1.10 ПДР України велосипедна смуга це смуга, призначена для руху на велосипедах у межах проїзної частини вулиці та/або дороги, яка позначена дорожнім знаком 5.88 та відповідною горизонтальною дорожньою розміткою. Вказані положення ПДР при складанні схеми місця ДТП не були враховані, оскільки на схемі зазначені дані, що не відповідають об`єктивним обставинам.

На схемі ДТП не відображено ширини та розмітки проїжджої частини, кількості смуг для руху та їх напрямків, не вказано конкретних смуг та напрямків в яких рухалися автомобілі під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також не вказано чи були сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, осип скла чи інших деталей.

У зв`язку з наведеними обставинами неможливо точно уявити та встановити фактичні обставини ДТП, а саме дійсне розташування транспортних засобів у відповідних смугах до дорожньо-транспортної пригоди та на момент зіткнення, а також з якого напрямку рухався кожен автомобіль і де саме мала місце ДТП.

З викладеного вбачається, що схема місця ДТП не відповідає вищевказаним приписам Інструкції.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП вказано, що мало місце два зіткнення, за участю трьох транспортних засобів, однак пояснення відібрано лише у двох водіїв.

Пояснення водія транспортного засобу «FORD ESCAPE», державний номерний знак НОМЕР_3 , не були отримані, а таким чином не встановлено його версія розвитку події.

Усунути встановлені під час апеляційного перегляду недоліки, в тому числі і невідповідність схеми ДТП тим даним, на які посилаються водії транспортних засобів, неможливо.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 в місцевому суді заявлялось клопотання про призначення судової авто технічної експертизи, в задоволенні якої йому було відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників, після усунення недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення всіх свідків ДТП та належного складання схеми ДТП, які відповідатиме реальним умовам події, можливо будуть потребувати спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, внаслідок чого, з урахуванням встановлення та докладного допиту учасників та свідків ДТП та належного оформлення матеріалів справи може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного та автотехнічного експертних досліджень, які на даний час в матеріалах справи відсутні, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин ДТП, інспектору поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час доопрацювання матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно встановити, з`ясувати та зафіксувати в схемі ДТП та шляхом відбору докладних пояснень учасників та свідків ДТП всі обставини справи, а у разі необхідності, з урахуванням приписів Інструкції необхідно встановити наступні обставини: усунути вищевказані недоліки та протиріччя в схемі ДТП на місці події за участю учасників ДТП та свідків (у разі їх наявності); де відносно дорожнього полотна, знаходилися зазначені автомобілі, до пригоди та в момент зіткнення, з урахуванням конкретної дорожньої обстановки, кількості смуг для руху, розташування транспортних засобів в конкретних смугах для руху та їх напрямку; які порушення правил дорожнього руху з технічної точки зору стали безпосередньою причиною зіткнення автомобілів; дії якого з водіїв з технічної точки зору були у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Наведені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та матеріалів адміністративної справи позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді місцевого суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки суд першої інстанції, не зважаючи на наявність підстав для направлення матеріалів справи на дооформлення, передчасно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суд не має права відшукувати докази на наявність або відсутність винуватості вини особи, яка притягається до відповідальності, тобто не має права перебирати на себе функції сторони обвинувачення.

На думку апеляційного суду, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, зокрема згаданої вище Інструкції, фактично призвело до порушення приписів ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав учасників ДТП, які відповідно, позбавлені права відстоювати свою позицію, а для особи відносно якої складно протоколу про адміністративне правопорушення - порушує право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 Конституції України.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Крім того, апеляційний суд вважає, що у даному випадку для прийняття рішення на користь, або проти особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, орган, який зобов`язаний на збирання доказів для підтвердження фактів і обставин, що відображені в протоколі, так і суд першої інстанції, який зобов`язаний на основі суворого додержання законності, прийняти законне та обґрунтоване рішення, вчинити всі дії спрямовані на повноту здійснення ними дій, що передбачені наданими їм повноваженнями.

Як це регламентовано законодавством, для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, інспектору поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час доопрацювання матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно виправити недоліки, викладені в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог КУпАП та Інструкції підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Приймаючи рішення про скасування оскарженої постанови суду першої інстанції з поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу, який складав протокол, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

За наведених обставин та враховуючи те, що без усунення недоліків матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти остаточне обґрунтоване рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягають поверненню до УПП в Одеській області для належного оформлення матеріалів адміністративної справи та подальшої її передачі до суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2024 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до УПП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський