ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5828/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина Ліберії, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130,

У С Т А Н О В И В:

03 серпня 2024 року о 00 год. 17 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Seres" д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Центральна у м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер 6820», що підтверджується чеком № 5331 від 03.08.2024 року (результат 1,36 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9.А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини свого неприбуття суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Однак, до суду прибули його захисники, а саме адвокат Дяченко В.Ю. та адвокат Носенко А.Ю., котрі надали суду відповідні пояснення в яких вказали, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю із наступних підстав:

- порушено право на захист їх довірителя, оскільки ОСОБА_1 - громадянин Республіки Ліберії, права та обов`язки останньому роз`яснено не було, крім того, ОСОБА_1 не володіє українською мовою, а під час складання протоколу перекладача останньому забезпечено не було, також не було забезпечено можливості скористатися правовою допомогою, що безумовно свідчить про порушення прав їх клієнта та недотримання процедури складання адміністративного матеріалу;

- протокол про адміністративне правопорушеня серії ААД № 858293 складено без відеофіксації, з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, в самому протоколі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а також, долучене відео з нагрудної камери працівника поліції не підписане електронним цифровим підписом, що не може вважатись допустимим доказом;

- інспектор УПП в м. Києві Кривда Л.В. принизила честь та гідність ОСОБА_1 , оскільки під час безпідставної, на думку захисників, зупинки інспектор наказала особі правопорушника "дихнути" в її сторону;

- під час проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" (03.08.2024 року), було використано прилад, остання дата калібрування якого, згідно загальнодоступної Інструкції з експлуатації газоаналізатора "Драгер алкотест 6820", відбулась 14.11.2023 року. Оскільки перевірка калібрування має проводитись кожні 6 місяців, результати огляду ОСОБА_1 не можна вважати допустимими;

- направлення на огляд водія було складено о 00 год 30 хв, в той час як сам огляд було проведено о 00 год 41 хв;

- ОСОБА_1 не мав посвідчення водія українського зразка, а тому й не може бути позбавлений права керування транспортними засобоми.

- не зазначено причину зупинки транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, захисники Дяченко В.Ю. та Носенко А.Ю. вважали, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 має буи закрита у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши дані, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, чек-тесті № 5331, акті огляду, розписці, направленні, постанові серії ЕНА № 2742478, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9.А Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.А ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки за результатами судового розгляду безспірно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

При цьому слід зазначити, що вчинене ОСОБА_1 праворопорушення має значний рівень суспільної небезпеки та перевищення допустимої норми алкоголю в організмі водія сягнула більше 10 разів.

Щодо доводів захисників то слід зазначити, що ОСОБА_1 керував транспртним засобом та рухався під час дії комендатської години, а тому були всі підстави для його зупинки.

Стосовно порушення права на захист і незапрошення перекладача то слід зазначити, що в період воєнного стану та комендатської години працівники поліції вжили всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 чітко розумів форму та зміст всіх процесуальних процедур які з ним були проведені, всі діалоги із працівниками поліції були перекладені за допомогою Гугл-перекладача, а тому сам факт незапрошення перекладача як такого, у даній конкретній ситуації, не є порушенням права на захист.

Крім цього жодна із названих захисниками обставин не є підставою для закриття провадження у справі та не спостовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння і не зменшує ступеня суспільної небезпеки вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 України з позбавленням права керувати транспорними засобоми, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 300, 301, 304, 307, 308, КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 н.м.д.г., що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: