Справа №173/2356/23
Провадження №3/173/41/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

24 вересня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську матеріали які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: інформація відсутня,

у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП

встановив:

27.07.2023 року о 20 годині 40 хвилин на а/ш ТО415 28км.-+100м. Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген-Пассат В4 д/н НОМЕР_1 на синьому фоні з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. На вимогу пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» та огляд в медичному закладі для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився під відеозапис. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно іншого матеріалу, встановлено, що 27.07.2023 року о 20 годині 40 хвилин на а/ш ТО415 22км.-+100м. Кам`янського району, Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Фольксваген-Пассат В4 д/н НОМЕР_1 на синьому фоні не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному проїзді та здійснив зіткнення з трактором «Джон Дір» д/н51775АЕ, під керування водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортному засобу нанесено механічного пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Згідно іншого матеріалу, встановлено, що 27.07.2023 року о 20 годині 40 хвилин на а/ш ТО415 22км.-+100м. Кам`янського району, Дніпропетровської області сталось ДТП за участю автомобіля Фольксваген-Пассат В4 д/н НОМЕР_1 на синьому фоні під керування водія ОСОБА_1 та трактора Джон Дір д/н НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 . Після скоєння ДТП водій ОСОБА_1 , залишив місце ДТП до якої він був причетний. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Дані адміністративні правопорушення гр. ОСОБА_1 вчинив 27.07.2023 року, а в провадження Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області дані матеріали надійшли 09.08.2023р. Після автоматизованого розподілу судових справ між суддями, суддею для розгляду даних справ було обрано ОСОБА_3 . Розгляд адміністративних справи було назначено на 18.10.2023р., 08.11.2023р., 15.11.2023р., 13.12.2023р., 24.04.2024р.

Згідно рішення «Про тимчасове відсторонення судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від здійснення правосуддя» №168010/15-24 від 03.06.2024 року Вищої Ради Правосуддя, суддю ОСОБА_3 було відсторонено від здійснення правосуддя, в зв`язку з чим справа була передана на розгляд судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М.

Після передачі справи судді ОСОБА_4 були назначені судові засідання на 02.07.2024р., 09.07.2024р., 16.07.2024р., 23.07.2024р., 30.07.2024р., 24.09.2024

В судовому засіданні 02.07.2024 року гр. ОСОБА_1 свою вину не визнав та вважає, що його підставили, суду пояснив наступне. 27.08.2023 року близько 20 години 40 хвилин він рухався в сторону с.Ярок (це колишня його назва) на зустріч йому рухався трактор «Джон Дір», в зв`язку з тим, що це сільська дорога, а саме вузька тому і сталося ДТП за участі трактора та його. Після цього він зателефонував до чергової частини та повідомив про факт скоєння ДТП за його участі. Коли трактор поїхав, на місце події приїхали працівники поліції, і вони всі разом поїхали на бригаду де вже на той час стояв трактор. За деякий час на бригаду, ще приїхали працівники Кам`янського РУП. В ході розмови ні він, ні водій та власник трактору претензій друг до друга не мають. Крім того, він зазначає, що дана ситуація не є фактом ДТП а є механічне пошкодження транспортних засобів. Близько 02 години 00 хвилин він з працівниками поліції приїхали у відділення поліції де під відеозапис він відмовився від проходження огляду для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», але з його слів він стверджує, що не проти був поїхати в медичний заклад для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння,проте в зв`язку з тривалістю оформлення матеріалів не зміг цього зробити.

В судовому засідання, яке було назначено 09.07.2024 року суддею Петрюк Т.М. було запропоновано гр. ОСОБА_1 перегляд відеозаписів наданих до матеріалів справи працівниками поліції, на що гр. ОСОБА_1 надав згоду.

16.07.2024р., 23.07.2024р., 30.07.2024р. в судових засіданнях був перегляд відеозаписів наданих працівниками поліції до матеріалів справи, а саме:

0000000_000000_2753_0144 00:02:53;

0000000_000000_3809_0145 00:05:00;

0000000_000000_4310_0146 00:05:00;

0000000_000000_4810_0147 00:05:00;

0000000_000000_5310_0148 00:05:00;

0000000_000000_5810_0149 00:05:00;

0000000_000000_0310_0150 00:05:00;

0000000_000000_0810_0151 00:05:00;

0000000_000000_1310_0152 00:05:00;

0000000_000000_1810_0153 00:05:00;

0000000_000000_2310_0154 00:05:00;

0000000_000000_2810_0155 00:05:00;

0000000_000000_3310_0156 00:05:00;

0000000_000000_3810_0157 00:05:00;

0000000_000000_4310_0158 00:05:00;

0000000_000000_4810_0159 00:05:00.

При проведені судового засідання 30.07.2024 року встановлено, що закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, але так, як відеозаписи не були повністю розглянуті було прийнято рішення про призначення наступного розгляду справи, для продовження перегляду відеозаписів для прийняття остаточного рішення.

В період з 08.08.2024 року по 11.09.2024 року включно, розгляд справи не відбувався так як, суддя Петрюк Т.М. перебувала у відпустці.

Адвокат Білий І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1979р.н. заявив клопотання про закриття проваджень у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, а саме:

за ст.124 КУпАП в обґрунтуванні клопотання зазначив, що з протоколу огляду від 28.07.2023 року, яким оглядалась ділянка автодороги, де начебто відбулася ДТП за участю ОСОБА_1 , відсутня будь-яка слідові картина, яка могла б дати достовірну інформацію про ДТП, яка сталася, і чи сталася вона взагалі;

за ст.122-4 КУпАП в обґрунтуванні клопотання зазначив, що ОСОБА_1 зателефонував до поліції, підтвердження чого наявні в матеріалах справи та повідомив про обставини ДТП і дочекався приїзду працівників ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, які певний час провели на місці події;

за ч.1 ст.130 КУпАП в обґрунтуванні клопотання зазначив, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння фактично не проводився; протокол складено з порушенням вимоги ст.256 КУпАП не на місці зупинки транспортного засобу, хоча ОСОБА_1 сам зателефонував до поліції та повідомив про подію, яка сталася; протокол ОСОБА_1 не підписувався, права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому не пояснювалися; поліцейськими належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України для того, щоб пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи дану адміністративну справу приходжу до наступних висновків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема в рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №1від 23.12.2005 «Про практикузастосування судами України законодавствапро звільненняособи відкримінальної відповідальності» , судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Статтею 49 КК України визначені строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до положень ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду наголошує, що нез`явлення обвинуваченого до суду на виклик через захист держави від збройної агресії російської федерації не може свідчити про умисне вчинення дій, спрямованих на ухилення від суду, що виключає закінчення строків давності й зупиняє строки, визначені ч. 1 ст.49КК України (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.05.2023 у справі № 554/10716/19).

Пунктом 8 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ передбачено, що якщо закінчились певні строки давності згідно ст. 49 КК України, то звільнення від відповідальності є не правом, а обов`язком суду.

Таким чином, положеннями КК України, КУпАП та усталеною судовою практикою чітко визначено, що в разі закінчення строків притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності, особу належить звільнити від такої, і це не право, а обов`язок суду.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 , поставлено у провину вчинення ним 18 липня 2023 року адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені участинах третій шостій цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Визначення у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

З огляду на викладене, на момент розгляду справи в суді закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення, відтак провадження в справі щодо нього слід закрити. При цьому п. 7 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Оскільки законодавець надав правову можливість притягнути винну особу до відповідальності тільки за встановлений законом строк, тому, якщо суд не вкладається у цей строк, справа має бути невідкладно закрита за строком давності без підтвердження чи спростування вини правопорушника, на що вказує і практика ЄСПЛ. Встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності може порушити право особи на справедливий суд, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок узгоджується з положеннями ст.284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Розглянути дану справу у встановлені законом строки три місяці з дня вчинення для розгляду протоколів про адміністративні правопорушення про притягненнядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та один рік з дня вчинення для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за . 1 ст. 130 КУпАП у суду не було можливості, у зв`язку з тим, що справа справа містила значний обсяг матеріалу, я кий потрібно було дослідити, в зв`язку з зміню із об`єктивних причин складу суду.

Зі змісту п. 7 ст.247 КУпАП слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що у даному випадку датою вчинення правопорушення є 18 липня 2023 року, на час розгляду справи минуло більше одного року, тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, без дослідження доказів і підтвердження чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З цих же підстав не підлягає вирішенню і клопотання адвоката Білий І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення

Таким чином, зважаючи на вищевикладене приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст.247КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247 ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП

постановива:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-4 та ст.1424 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, внаслідок закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду на протязі 10 днів.

Суддя Т.М.Петрюк