ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Справа №607/3087/24 Провадження №3/607/1870/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710512 від 01.02.2024, ОСОБА_1 01 лютого 2024 року о 22 год. 46хв. в м. Тернополі на вул. Дружби,2, керував транспортним засобом марки «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», ARLМ-0300 (повірка дійсна до 07.06.2024), що підтверджується тестом №534 від 01.02.2024, результат огляду 1,75‰ проміле, з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння - згідний. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що відповідно до положень ст.268 КУпАП не перешкоджає її розгляду.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Сабатюк Н.П. в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття провадження у справі, додатково пояснивши, що ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки 01.02.2024 о 22.46 год. не керував транспортним засобом марки «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі на вул. Дружби, 2, за описаних в протоколі обставин в стані алкогольного сп`яніння, натомість перебував в салоні даного автомобіля. У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух у час зазначений у протоколі, за кермом його перебував ОСОБА_1 , який виконував функції водія. Не зафіксовані вказані обставини і на відеозаписі з нагрудних відеокамер працівників поліції, а отже вимога поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною. Свідків та очевидців того, що ОСОБА_1 керував тз немає. Просила провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

Зокрема, відповідно до положень ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Розділу II Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

П.10. розділу ІІ Інструкції №1452/735 вказує, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 01.02.2024 о 22.46 год. в м. Тернополі на вул. Дружби, 2, керував транспортним засобом марки «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», ARLМ-0300 (повірка дійсна до 07.06.2024), тест №534, результат - 1,75‰ проміле, з результатом - погодився.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Як вбачається із пояснень адвоката Сабатюк Н.П., ОСОБА_1 01.02.2024 о 22.46 год. не керував транспортним «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 в м.Тернопіль по вул. Дружби,2, та працівники поліції підійшли до автомобіля, який перебував у нерухомому стані з вимкненим двигуном.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, долученими до матеріалів справи, а саме із нагрудних камер №№475728 та 472633, зокрема вбачається, що 01.02.2024 о 23.00 год. в м. Тернополі на вул. Дружби,2, поліцейські підходять до транспортного засобу марки «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в нерухомому стані з вимкненим двигуном, де перебувають декілька людей. Поліцейські з`ясовують кому належить вказаний автомобіль та хто перебував за його кермом. На місці події власник тз ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також представники НГУ, які повідомили, що перебували неподалік та почули удар, а коли підійшли на місце події побачили автомобіль, який стояв і як з водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 , а потім підійшла свідок ОСОБА_3 , яка розповіла їм те, що даний автомобіль рухався заднім ходом та допустив наїзд на бетонну напівсферу, однак хто перебував за кермом вона не бачила, оскільки пішла до магазину і тільки тепер повернулася. Після цього, поліцейські просять ОСОБА_1 передати документи на тз, посвідчення водія та поліс страхування, на що останній передає вказані документи пояснюючи, що даним автомобілем він не керував, автомобіль перебував припаркованим та сам скотився назад на бетонну напівсферу, оскільки стояв під нахилом. Надалі, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на останній відповів, що вживав, однак тз не керував. Поліцейський озвучив ознаки сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 та запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», ARLМ-0300, на що останній спочатку відмовився, посилаючись на те, що автомобілем не керував, однак потім погодився та пройшов даний огляд, що підтверджується тестом №534 від 01.02.2024, результат огляду 1,75‰ проміле, з результатом погодився. Надалі зафіксовано процедуру складання адмінматеріалів.

В ході перегляду відеозапису, неможливо встановити хто 01.02.2024 о 22.46 год. в м. Тернополі на вул. Дружби,2, керував автомобілем «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 та виконував функції водія, оскільки запис розпочинається лише о 23.00 год.

Крім цього, свідок ОСОБА_3 , і працівники НГУ, які перебували на місці події пояснили поліцейським те, що не бачили хто саме керував даним тз.

Суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи рапорт працівників поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та у подальшому проведення огляну на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд доходить до переконання про те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 01.02.2024 о 22.46 год. в м. Тернополі на вул. Дружби,2, транспортним засобом марки «ГАЗ 31105», д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан