Справа№464/4234/24
пр.№ 3/464/1806/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Кунціва П.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, розлученого, особи з інвалідністю ІІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 05.06.2024 о 23.09 год. на вул. Стрийська, 115В у м. Львові керував транспортним засобом марки «Hyundai Kona», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

23.09.2024 захисник Кунців П.Р. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в порядку ст. ст. 247, 284 КУпАП. Клопотання обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 прав, зокрема права на захист та відмовитись від дачі пояснень, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України. Крім того, метою складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП став конфлікт між ним та одним із правоохоронців при складанні постанови за порушення Правил дорожнього руху, що зумовило, під надуманим приводом, пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що з матеріалів відеозапису події вбачається, що в поведінці ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Також звертає увагу на те, що до пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 та працівники поліції вели розмову близько 30 хв., на порушника було складено постанови про накладення адміністративних стягнень, при цьому у вказаний період в поліцейських не виникало сумнівів в адекватності його поведінки. Також, матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП. На думку захисника, вищевикладені обставини свідчать про упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , а відтак безпідставне складення матеріалів відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, як такий, що складено з порушення вимог законодавства, не може вважатись допустимим доказом винуватості особи, а відтак просить закрити провадження у справі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав та пояснив суду, що 05.06.2024 о 23.09 год. на вул. Стрийська, 115В у м. Львові керував транспортним засобом марки «Hyundai Kona», р.н. НОМЕР_1 , а також на пропозицію працівників поліції відмовився проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відмову пояснив тим, що поспішав, був роздратований ситуацією, що виникла в ході спілкування з працівниками поліції, оскільки відносно нього було також складено дві постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, які вважає безпідставними, оскільки патрульні належних доказів винуватості не надали. Разом з тим, зауважив, що такі постанови в порядку, передбаченому законодавством, не оскаржував. Пояснив, що не вживає алкогольні напої через проблеми зі здоров`ям, а тому на момент зупинки та спілкування з працівниками поліції не перебував в стані сп`яніння, припущення поліцейських є надуманими, спричиненими конфліктом між ними. При цьому зауважив, що при складенні адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівники поліції не роз`яснили його прав, зокрема права на правничу допомогу, а також наслідків відмови від проходження огляду. Пояснив, що у разі роз`яснення вказаного, можливо б погодився пройти огляд, вважав, що у разі відмови від проходження огляду передбачено штраф. Клопотання захисника про закриття провадження у справі підтримав.

Захисник Кунців П.Р. в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтримав з підстав, викладених у такому. Додатково пояснив, що з матеріалів відеозапису не вбачається у поведінці ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а такі є надуманими. Крім того, працівники поліції не відсторонили порушника від керування транспортним засобом, що суперечить обставинам перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Також, відмова ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду спричинена тим, що поліцейським не роз`яснив йому його прав, зокрема права на захист.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, встановлено, що особи які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 05.06.2024 о 23.09 год. на вул. Стрийська, 115В у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Kona», р.н. НОМЕР_1 , був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З вказаними обставинами погодився особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтвердив, що дійсно 05.06.2024 о 23.09 год. на вул. Стрийська, 115В у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Hyundai Kona», р.н. НОМЕР_1 , тобто був водієм.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП, передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений Інструкцією затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Зокрема, згідно ст. 2 вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З цього слідує, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, як учасники дорожнього руху, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування за допомогою транспортних засобів з явними ознаками спяніння.

При цьому п. 6 Розділу І передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) або лікарем закладу охорони здоров`я.

На з`ясування обставин адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 637914 від 05.06.2024, в відповідно до якого вбачається, що подія, що мала місце 05.06.2024 год. на вул. Стрийська, 115в у м. Львові, та ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Kona нз. ВС0314ZA з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 471058 та 474503 9 (а.с.1, 2)

- відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції з інформацією відображеною у відеофайлах, що зберігаються на диску, долученого до матеріалів справи, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля (а.с.2).

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.06.2024, згідно котрого вбачається, що поліцейськими виявлено ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та результатом огляду є відмова (а.с.4).

- рапорт інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Львівській області ДПП Романа Вознічка, про те, що 05.06.2024 патрулюючи в складі екіпажу 403 у м.Львів, вул. Стрийська 103, помітили автомобіль нз. ВС0314ZA, що в темну пору доби рухався без ввімкнених фар ближнього світла, та безпідставно зупинився посеред дороги. Під час оформлення справ про адміністративні правопорушення у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, однак водій від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.5).

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2324079 від 05.06.2024, згідно якої підтверджено, що ОСОБА_1 05.06.2024 о 23.31год. у м. Львів, по вул. Стрийська 115в керував автомобілем Hyundai Kona нз. ВС0314ZA, не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.6).

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2324053 від 05.06.2024, згідно якої підтверджено, що ОСОБА_1 05.06.2024 о 23.31год. у м. Львів, по вул. Стрийська 115в керував автомобілем Hyundai Kona нз. ВС0314ZA, без ввімкнення ближнього світла фар у темну пору доби (а.с.6)

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням викладеного, винуватість ОСОБА_1 підтверджена вищевказаними доказами, котрі суд вважає належними та допустимими. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, що останній 05.06.2024 керував транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження сторони захисту з приводу упередженого ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 , порушення його права на захист та невжиття заходів щодо відсторонення останнього від керування транспортним засобом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Будь-яких доказів, про те, що ОСОБА_1 звертався із скаргою на дії працівників поліції щодо упередженого ставлення до нього як учасника дорожнього руху, суду не надано.

Разом з тим, доводи про предявлене «нібито» здійснення ОСОБА_1 руху автомобілем без ввімкнутих фар та протермінованим полісом страхування, суд оцінює як голослівні, оскільки до матеріалів справи долучено постанови у справах про адміністративні правопорушення від 05.06.2024 за ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 КУпАП, котрі в судовому порядку не скасовані, тобто набрали законної сили, та свідчать про вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень.

Також, інформацією, що міститься у відеоматеріалах спростовуються твердження про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено жодних прав, пов`язаних із складенням матеріалів у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, з приводу не повідомлення працівником поліції права на захист, суд бере до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП було складено після розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені за ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 КУпАП, під час котрих його було повідомлено, що він має право на правову допомогу, однак, будучи переконаним в тому, що жодних правопорушень він не вчиняв, не виявляв наміру скористатися правом на залучення захисника, клопотань, з даного приводу не заявляв.

Одночасно, не заслуговують на увагу пояснення захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази про відсторонення останнього від керування транспортним засобом, оскільки із відеоматеріалів, вбачається, що працівник поліції вказав ОСОБА_1 про усунення його від права керування транспортним засобом, та роз`яснив наслідки пов`язані з його невиконанням. Доказів, про те, що останній не виконав ці вимоги, або, що в подальшому продовжив рух автомобілем стороною захисту не надано.

Щодо доводів захисника про відсутність ознак сп`яніння, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, визначення підстав для проведення огляду на стан сп`яніння є суб`єктивною оцінкою працівника правоохоронного органу, що залежить від об`єктивних даних, здобутих поліцейським під час застосування поліцейських заходів.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту, відеоматеріалів та Направлення на огляд водія, працівник поліції навів ознаки алкогольного сп`яніння, що викликали в нього сумнів з приводу стану водія.

При цьому, в силу об`єктивних причин, на підставі вищевказаних доказів, суд не може перевірити такі ознаки як запах з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук, однак спростувати вказані обставини, котрі послідовно висловлювалися працівником поліції та зафіксовані у документах, через відсутність інших доказів з даного приводу не представляється можливим.

Разом з тим, зважаючи на відеоматеріали, згідно котрих ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лексикою, впродовж тривалого часу відмовлявся надати документи водія, суд приходить до переконання, що така поведінка підпадає під ознаки, що не відповідає обстановці, а тому були підстави для проведення огляду.

Одночасно, наявність ознак алкогольного сп`яніння не свідчить про перебування особи у такому стані, а створює лише підстави для проведення огляду, а тому доводи про те, що ОСОБА_1 , через стан здоров`я, не вживає алкоголь та не міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги не бере.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

А тому, в силу п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 , будучи водієм, зобов`язаний був виконувати вимоги працівника поліції пов`язані із керуванням транспортного засобу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд зважає на сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою, а невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суд оцінює критично, як спосіб захисту, та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Таким чином, з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, в судовому засіданні встановлено, що останній був водієм, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ним визнається, суд приходить до переконання про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшує відповідальність та тих, що обтяжують відповідальність, та вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011№ 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.