Провадження 3/932/922/24
Справа 932/1730/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Карягіна Н.О., розглянувши матеріали справи, надіслані з відділення № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 156 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 381722 від 14.02.2024 року, ОСОБА_1 , 14.02.2024 о 18 год. 41 хв. перебуваючи за адресою: вул. Глінки, буд.1 у м. Дніпро, здійснювала торгівлю тютюновими виробами у не встановленому місці, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Лисуненко А.В. не з`явилися, про місце і час розгляду справи сповіщені належним чином, однак через канцелярію суду представник ОСОБА_1 адвокат Лисуненко А.В. подала заяву в якій просила розглянути справу без участі її та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Одночасно подала клопотання про закриття провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. За таких обставин на підставі ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі відносно вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Частина 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 381722 від 14.02.2024 року вбачається, що суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у торгівлі тютюновими виробами у не встановленому місці, проте, як вбачається з протоколу огляду від 14.02.2024 року, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами в кіоску за точною адресою, а саме: АДРЕСА_2 без марок акцизного збору. Згідно рапорту дільничого офіцера поліції ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції А. Горба, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук. Інших доказів про здійснення будь-якого виду торгівлі саме з рук до протоколу не додано. Рапорт не може бути єдиним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягується до адміністративної відповідальності фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція). Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зі справи про адміністративне правопорушення не вбачається будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

На підставі викладеного суд вважає необхідним провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути володільцю предмети торгівлі згідно протоколу огляду від 14 лютого 2024 року, вилучені під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови або її може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Н.О. Карягіна