Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4269/22 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Номер провадження №33/4805/1037/24
Категорія ч. 1 ст. 483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 , захисника - адвоката Алексеєва С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Алексеєва Сергія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить158 425 (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн 62 коп з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

З постанови суду вбачається, що згідно протоколу про порушення митних правил від 09.02.2022 №0110/101000/22 Житомирською митницею 13.01.2022 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 10.01.2022 №26/26-04/7.19/10, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги в митних справах стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися при ввезенні на митну територію України та митному оформленні вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 .

Вказаним листом направлено копії документів, на підставі яких вищевказаний транспортний засіб експортувався з території Федеративної Республіки Німеччина в Україну.

У відповідності до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», встановлено, що 11.02.2020 ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 ) через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці, ввіз на митну територію України товар, а саме: «вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_2 подав митним органам України реєстраційне свідоцтво, (частина II) № НОМЕР_4 (реєстраційне свідоцтво, (частина І)) та документ про реєстрацію з короткостроковим номерним знаком НОМЕР_5 № L-S-0-041/20-00021 з терміном дії до 14.02.2020, інвойс (invoice) №200211.8-RT/EEU від 11.02.2020, виданий компанією «REALSET TRADE LP», 196 Rose Street, Suite 3, Edinburgh EH2 4A Scotland, United Kingdom, згідно якого вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 був реалізований для ДП «ЕКСПОРТ ЄВРО КАР УКРАЇНА» () вул. Коперника, 25, м. Луцьк. Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до інвойсу (invoicе) № 200211.8-RT/EEU від 11.02.2020 становить 5600 євро.

13.02.2020 посадовою особою м/п «Житомир» Київської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA100530/2020/008552, проведено митне оформлення товару «вантажний автомобіль: марка - Меrсеdеs-Веnz; модель - SPRINTER; номep шасі-WDB9066331P511280; тип двигуна - 642.896 дизельний; загальна кількість місць 3; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2987см3; колісна формула - 4х2; маса в разі максимального завантаження - 3,500т.; вантажопід`ємність - 1,144т.; такий, що був у користуванні; тип кузова - фургон (відсутні доступні місця для встановлення сидінь та пристроїв безпеки); призначення - для перевезення вантажів по дорогах загального користування; наявні аварійні пошкодження задньої частини автомобіля; календарний рік виготовлення 2017 рік; модельний рік виготовлення 2017 рік; країна виробництва - EU», який відповідно до інвойсe (invoice) № 200211.8-RT/EEU від 11.02.2020 слідував на адресу ДП «ЕКСПОРТ ЄВРО КАР УКРАЇНА» (), за ціною 5600 євро.

За результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, встановлено, що вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 , придбано у експортера «Rigert Automobile GmbH» Brunner Str. 26b 04209 Leipzig DE», ОСОБА_3 , вул. Максимовича, 10А, м. Вінниця, 21000 («Oleksander Kovalchuk Maksimovicha 10А 21000 Vinnitsa НОМЕР_6 ») за ціною 11800 євро згідно митної декларації MRN 20DЕ56О322547268Е0.

10.02.2020 митницею в м. Тауха (Taucha, номер офісу митниці - DE005603) Федеративної Республіки Німеччина було почато митну процедуру - експорт, яка оформлена митною декларацією MRN20DE68E0. Відповідно до експортної декларації для вивезення транспортного засобу вказано код митного офісу на кордоні «Медика» «MEDYKA ОС», (код - PL401030), Республіка Польща. Одержувачем товару у вказаній митній декларації заявлений ОСОБА_4 , ( ОСОБА_5 ). У відповідності із митною декларацією MRN20DE68E0, вартість товару: вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 , код товару - 87042139 становить 11800 євро (що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 11.02.2020 транспортного засобу через митний кордон України у національній валюті становить 316851,24 гривня).

Згідно відповіді митних органів Республіки Польща від 19.07.2021 №0201-IGM.541.113.2021.6.BM.JC (лист Державної митної служби України від 07.10.2021 №15/15-02-7.19/4380, вх. митниці від 08.10.2021 №2999/4-15 «вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 », 11.02.2020 перетнув кордон в напрямку виїзду з митної території Республіки Польща в пункті пропуску «Медика-Шегині» у відповідності до експортних процедур декларації MRN20DE68E0 від 10.02.2020.

Громадянин України ОСОБА_4 під час вивезення з території Європейського Союзу товару: «вантажний автомобіль марки «MERCEDES- BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 » задекларував суму згідно декларації MRN20DE68E0 - 11800 євро, яку в подальшому приховав від митного контролю при ввезені транспортного засобу на митну територію України.

Згідно з п. 6 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), «судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів». Згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови, «підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації...». При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Так, ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на переміщення товару, а саме: вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 , код товару - 87042139, вартістю 11800 євро (або еквівалент 316851,24 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, а так само вартості товару, відомостей необхідних для визначення його вартості та нарахування митних платежів.

Таким чином у діях громадянина України ОСОБА_2 вбачається склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Алексеєв С.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 оскаржив законність й обґрунтованість постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без дослідження всіх матеріалів справи та без повного з`ясування всіх обставин справи.

Вказує на те, що ОСОБА_2 діяв на підставі довіреності №Dn, де він є довіреною особою компанії на транспортування транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER», номер шасі НОМЕР_1 . У відповідності до електронної митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA100530/2020/008552 від 13 лютого 2020 року покупцем/отримувачем товару п.13 зазначено ДП «Експорт Євро Кар Україна», та в п. 54 підпис і прізвище декларанта/представника вказаного директора вказаного підприємства - ОСОБА_6 , аналогічні відомості вказані в МД-2 №UA100530/2020/00734 від 07.02.2020. Тобто, ОСОБА_2 наведені документи не створював, не заповнював та не формував, а товар - транспортний засіб ним, при ввезенні на митну територію України не приховувався.

Вказані в матеріалах обставини щодо дій саме ОСОБА_2 не містять ознак приховування, спотворення, тощо. Також матеріали справи не містять жодного доказу чи висновку про підробку будь-яких документів, або їх отримання у протизаконному порядку, у тому числі, що зміни коду товару згідно з УКТ ЗЕД та не є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2024 року в адміністративній справі про порушення митних правил та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого правопорушення.

Перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Як вбачається з протоколу, митний орган зазначає, що вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, номер шасі НОМЕР_7 , було переміщено ОСОБА_2 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника/експортера), покупця (одержувача) товару, року виробництва, дати першої реєстрації, а так само вартості товару, відомостей необхідних для визначення його вартості та нарахування митних платежів.

Також встановлено, що ОСОБА_7 від імені ДП «Експорт Євро Кар Україна» заключила контракт з компанією «Realset Trade LP» на поставку товарів за погодженою між сторонами ціною.

На підтвердження заявлено вартості товару, переміщуваного через митний кордон України митному органу було надано: електронне декларування №UA100530/2020/007346 одержувачем є ДП «Експорт Євро Кар Україна», а декларант/представник ОСОБА_6 із зазначенням ціни товару 5600.00 та інвойс від 07.02.2020 року №PROF/200207/12-RT/EEU.

Відповідно до ст. 4 МК України декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно зі ст. 266 МК України вбачається, що декларант перед подачею митної декларації має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Тобто, декларантом, який мав право в разі необхідності у спосіб, передбачений ст. 266 МК України, перед подачею митної декларації здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, взяти проби та зразки товарів, цього зроблено не було, і доказів, що він був позбавлений можливості це зробити, - матеріали справи не містять.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Отже, у даному випадку декларантом, а відтак і суб`єктом за ч. 1 ст. 483 МК України є ДП «Експорт Євро Кар Україна».

ОСОБА_2 не є суб`єктом відповідальності за обставинами, зафіксованими у протоколі про порушення митних правил №0110/101000/22, складеному за ч. 1 ст. 483 МК України,

Положення статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином системний аналіз статтей 50, 483 Митного кодексу України, статей 9 та 10 КУпАП дає підстави дійти висновку, що об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_2 порушення мала б передбачати дії з переміщення товарів з приховуванням товарів від митного контролю, шляхом подання ним для митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару. При цьому такі дії повинні мати на меті настання шкідливих наслідки - в даному випадку виражених у вигляді зменшення митних платежів, оскільки останні сплачуються в залежності від митної вартості.

Саме такі дії посягатимуть на встановлений законом порядок митного оформлення та створюватимуть подію адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачена статтею 483 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до положень статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зазначені вище позиції Конституційного Суду України щодо застосування презумпції невинуватості особи відповідають і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому слушно також відзначити, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В контексті визначення доказів, обов`язку їх збирання та виконання стандарту доведення поза розумним сумнівом у даній справі, перш за все варто звернути увагу, що єдиним доказом, який на думку митного органу підтверджує винуватість ОСОБА_2 та яким митний орган обґрунтовує наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення, є митна декларація MRN 20 DE68EO, надана митними органами Федеративної Республіки Німеччини, з якої вбачається, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, номер шасі НОМЕР_7 , придбано (одержувачем) ОСОБА_3 за ціною 11800,00 евро (або еквівалент 316851,24 гривень).

Тобто розглядаючи дану справу, суду фактично належить досить детально дослідити такий доказ з точки зору його належності допустимості та достовірності, а також виконання стандарту доведення вини ОСОБА_2 поза розумним сумнівом на підставі такого доказу.

Здійснюючи оцінку такого доказу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що митна декларація та інвойс були подані митному органу не ОСОБА_2 , а іншою особою від імені ДП «Експорт Євро Кар Україна», тобто дії по дотриманні митних формальностей вчинялися не особою, яка притягнута до відповідальності. Тим більше, що усі зазначені документи не містять посилання на ОСОБА_2 , як на особу, що вчинювала з автомобілем дії, направленні на його придбання-відчуження.

Зазначене вище свідчить про не доведення митним органом обов`язкової ознаки складу правопорушення в діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони.

Як зазначалось раніше, для притягнення особи до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак будь-яких дій саме ОСОБА_2 , які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України не вбачається.

Отже, апеляційний суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про порушення митних правил адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статтей 494, 495 МК України, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Алексеєва Сергія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Конфіскований предмет порушення митних правил, а саме: вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, номер шасі НОМЕР_7 , - повернути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), м. Вінниця).

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь