ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1042/24 Справа № 213/4458/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Примак Н.М.,

захисника Буліч Н.В.,

апеляційну скаргу захисника Котляр Т.В. на постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року встановлено, що 04 жовтня 2023 року о 09 год. 49 хв., ОСОБА_1 по вул. Груні Романової, буд.12 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом «GEELY CK», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager ALCOTEST №6820», тест №1290, результат позитивний та склав 0,60 проміле. Фіксація здійснювалась на бодікамери №475195, №475194.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Котляр Т.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2024 року, оскільки такий строк вважає пропущеним з поважних причин. Постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 просить скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом 1-ї інстанції допущено невідповідність висновків, наведених в постанові, фактичним обставинам справи та недоведеність обставин справи, які суд визнав встановленими.

Звертає увагу, що є повністю недоведеними обставини щодо законності зупинки транспортного засобу, відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а також виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння.

Зауважує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, що є грубим порушенням його права на захист.

Суд не перевірив обставини справи та не допитав ОСОБА_1 , свідків, натомість розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Вважає, що вина ОСОБА_1 не може підтверджуватися лише протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього письмовими матеріалами справи.

Позиції сторін в суді :

В захисник судовому засіданні захисник Буліч Н.В. апеляційну скаргу захисника Котляр Т.В. підтримала в повному обсязі, просила розглядати справи без участі ОСОБА_2 та задовольнити апеляційну скаргу з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 25 січня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Котляр Т.В. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була вперше подана через підсистему «Електронний суд» 01 лютого 2024 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження. Вказана апеляційна скарга постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.04.2024 року була повернута адвокату Котляр Т.В., оскільки до апеляційної скарги не було додано належних процесуальних документів, що забезпечують підтвердження саме її права на апеляційне оскарження постанови суду.

Разом з тим, враховуючи, що первісну апеляційну скаргу захисник ОСОБА_2 подала в межах встановленого строку на апеляційне оскарження, але через технічний збій було двічі долучено свідоцтво адвоката замість ордеру та договору, а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказами, яким суд дав належну та повну оцінку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 625235 від 04.10.2023 року вбачається, що 04 жовтня 2023 року о 09 год. 49 хв., ОСОБА_1 по вул. Груні Романової, буд.12 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом «GEELY CK», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager ALCOTEST №6820», тест №1290, результат позитивний та склав 0,60 проміле. Фіксація здійснювалась на бодікамери №475195, №475194.

З переглянутого відеозапису подій за участі ОСОБА_1 вбачається, що працівниками поліції було дотримано вимог Інструкції та зі згоди водія проведено його огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager ALCOTEST №6820» прилад ARHK - 0079, тест 1290. Висновком тестування підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тестування становить 0,60 проміле. Водію ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено допустиму норму 0,20 проміле. Після проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підписався на чеку з тестування, отже погодився з його результатом, не висловлював незгоди з результатом тестування, а навпаки пояснював, що вчора вживав алкоголь (відеозапис «Clip-0», починаючи з 09:51:45).

Доводи сторони захисту щодо неправомірної зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 апеляційний суд вважає необґрунтованими. Так, на момент вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його правопорушення, 04.10.2023 року, на території України встановлено режим воєнного стану.

Як визначено ч. 2 ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 7 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, в тому числі для перевірки документів, що посвідчують особу.

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких доказів щодо оскарження дій працівників поліції при складанні матеріалів по даній справі про адміністративне правопорушення або щодо наявності психологічного тиску на водія ОСОБА_1 при їх оформленні.

Недоведеними є доводи сторони захисту, що суд безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Котляр Т.В., та без допиту свідків.

Так, з матеріалів цієї справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся до суду за викликом, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином та своєчасно. Про причину неявки останній не повідомив, був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Котляр Т.В. надійшла заява від 23.01.2024 року (а.с. 20), відповідно до якої вона просила перенести розгляд справи, у зв`язку з неможливістю з`явитися до суду з поважної причини, проте доказів поважності причини неявки захисник не надала.

Одночасно із заявою захисником подано клопотання про закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. Будь-яких інших клопотань, в тому числі про виклик чи допит свідків стороною захисту та самим ОСОБА_1 матеріали цієї справи не містять. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 625235, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що свідчик при його складанні не залучались.

Разом з тим, системний аналіз наведених вище законодавчих норм дає можливість зробити висновок, що законодавцем визначено два альтернативних способи проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, - або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 погодився із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, а тому у поліцейського не було підстав для пропонування ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, що відповідає вимога ст. 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підписано ОСОБА_1 без зауважень, зазначено про те, що пояснення по суті правопорушення надасть у суді.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього долучаються: акт огляду, чек Драгера, рапорт, довідка, диск з відео. При цьому, свідки не залучались, оскільки здійснювалась фіксація технічними засобами на бодікамери №475195, №475194.

Так, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, складеного працівниками поліції щодо ОСОБА_1 зазначено виявлені в останнього ознаки сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Також вказано спеціальний технічний засіб, за допомогою якого проведено огляд: Drager Alcotest 6820 № ARHК-0079; результати огляду на стан сп`яніння позитивні та становлять 0,60 % проміле, що також підтверджується чеком тестування № 1290. В акті ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом про згоду з результатами тесту, у зв`язку з чим доводи сторони захисту про відсутність згоди водія ОСОБА_1 з результатом огляду є необґрунтованими.

Із дослідженого відеозапису та матеріалів справи не встановлено порушення прав на захист водія ОСОБА_1 , що також підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №625235 від 04.10.2023 року про роз`яснено йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Тож, доводи сторони захисту в цій частині також є недоведеними.

Отже, доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а саме відсутності згоди ОСОБА_1 з отриманим результатом огляду на стан сп`яніння, не роз`яснення, що в разі незгоди з результатом огляду на місці, його можуть доставити до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, суд до уваги не бере, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 процедури проведення огляду на місці, його згода на проведення огляду на місці, ознайомлення після проходження огляду з його результатами та згоду з ними.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду водія на стан сп`яніння і відеозапису подій, що мали місце 04.10.2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Котляр Т.В. та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Котляр Т.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Котляр Т.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2024року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин