Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1811/24
Провадження № 3/945/1249/24
ПОСТАНОВА
30 жовтня 2024 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 818056 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, причин своєї неявки не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду у вигляді повідомлення на номер телефону, вказаного ним у заяві на отримання електронних повісток; відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», останньому доставлено 31.07.2024 року о 19:01:47 (а. с. 16). В подальшому, електронні повістки одержувачу ОСОБА_1 не доставлені з причин: абонент тимчасово недоступний (а. с. 20, 25, 29, 34); крім того, судові повістки про виклик до Миколаївського районного суду Миколаївської області направлялись за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Додатково про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (а. с. 16).
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дані про місце проживання особи вносяться у протокол про адміністративне правопорушення з її слів, та коли особа знайомиться з його змістом та ставить свій підпис без викладення зауважень, то вказані дії свідчать про те, що усі особисті дані про цю особу внесені представниками поліції вірно та відповідають дійсності, тобто навмисне чи помилкове зазначення особою невірних даних про своє місце проживання не має правового значення для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень щодо даних його місця проживання.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за його відсутності.
Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до підпункту а, пункту 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до абзацу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 818056 від 26 липня 2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував т/з САЗ 3307 н/з НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Протокол містить відмітку про роз`яснення особі положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, порушник погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні; в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив, що 25.07.2024 року ввечері випив 100 гр. горілки; посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 4841 25.01.2019 року тимчасово вилучене у ОСОБА_1 та надано останньому тимчасовий дозвіл на право керування т/з серії НОМЕР_4 від 26.07.2024 року (а. с. 2);
- роздруківці тестування на алкоголь до протоколу серії ААД № 818056, відповідно до якої проведення тесту відбулося 26.07.2024 року о 10:27 в Миколаївській області, Миколаївського району, а/д Т1507, 7 км біля с. Весняне інспектором ОСОБА_2 за допомогою Drager ALCOTEST 6820, ARNE 0019, тест № 283, результат 0,40 проміле, підписаний ОСОБА_1 , як особою, що тестують (а. с. 1);
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 572274 від 26.07.2024 року, складеної за ч. 5 ст. 121 КУпАП, з якої слідує, що за порушення п. 2.3.в ПДР, а саме т/з САЗ 3307 н/з НОМЕР_3 , не будучи пристебнутим паском особистої безпеки, яким обладнаний т/з, до водія ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (а. с. 3);
- поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 26.07.2024 року, відповідно до якого 26.07.2024 року останній керував т/з САЗ 3307 н/з НОМЕР_3 та рухався по а/д Т1507 «Миколаїв-Патурине-Очаків», не був пристебнутий паском безпеки, яким обладнаний т/з, у зв`язку з чим був зупинений працівниками патрульної поліції біля с. Весняне. Під час складання адміністративних матеріалів, поліцейські встановили, що водій керував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння з його згоди проводився на місці зупинки т/з у присутності 2 свідків під відеозапис камери поліцейського. Після продування газоаналізатор, тест 283 показав результат 0,40 проміле, з яким останній погодився, оскільки 25.07.2024 року ввечері вживав горілку. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився (а. с. 4);
- поясненні свідка ОСОБА_3 від 26.07.2024 року, в присутності якого водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, результат якого склав 0,40 проміле, з яким останній погодився; від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився (а. с. 5);
- поясненні ОСОБА_4 від 26.07.2024 року, відповідно до якого був запрошений працівниками поліції в якості свідка, як водію ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки т/з пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на що водій погодився та після продуття прилад показав 0,40 проміле, з результатом якого ОСОБА_1 погодився; Проїхати до медичного закладу, для проведення подібного огляду відмовився; працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим останній погодився; крім того, ОСОБА_1 повідомив, що вчора, а саме 25.07.2024 року увечері випив 100 гр. горілки (а. с. 6);
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, складеного інспектором СРПП лейтенантом поліції Желем М., що був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння у гр. ОСОБА_1 за допомогою Drager ALCOTEST 6820 з позитивним результатом тесту № 283, показник 0,40 проміле. Свідками даного огляду стали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З результатами водій ОСОБА_1 згоден, що підтверджується підписом останнього (а. с. 7);
- копії посвідчення водія категорії В1, В, С1, С, серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 4841 25.01.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8);
- копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 18.10.2023 року, відповідно до якої власником САЗ 3307, р/н НОМЕР_3 , синього кольору, 1991 року випуску є ТОВ «СТЕФІ» (а. с. 8);
- фотокопії (а. с. 9);
- відеодиску, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 818056 від 26.07.2024 року та відтвореного у судовому засіданні, з якого слідує, що водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з погодився. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер, результат тесту № 283 - 0,40 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився на місці зупинки, тому проїхати до медичного закладу для проходження подібного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився; на запитання поліцейського чи вживали алкоголь, останній повідомив «сьогодні ні, вчора випив 100 гр, згоден» (а. с. 11).
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9. а Правил дорожнього руху, згідно якого водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не вбачається.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ про сплату штрафу слід подати до суду.
Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко