Провадження № 3/202/8260/2024
ПОСТАНОВА

11 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня №6», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2024 року, ОСОБА_1 будучи генеральним директором КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, маючи право підпису відповіді на запит, не забезпечив надання інформації на запит, а саме листом лікарні від 09.07.2024 року №11/1706 відмовлено у задоволенні запиту заявника від 05.07.2024 року, через відсутність підпису, при цьому на неодноразові звернення представника Уповноваженого на поновлення права потерпілого, лікарнею було повідомлено про розгляд запиту на інформацію від 09.07.2024 року з якого вбачається, що запитувану інформацію не надано, з посиланням на те, що інформація про освіту особи є конфіденційною, а запитувані потерпілим копії документів належать до персональних даних особи, на ім`я якої вони видані, таким чином вказану інформацію було віднесено до інформації з обмеженим доступом, та неправомірно відмовлено у наданні інформації, що у свою чергу не відповідає вимогам ЗУ «Про доступ до публічної інформації». З наведеного у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

У судовому засіданні, представник ОСОБА_1 , адвокат Іосипова О.О. зазначила про неправомірність складання протоколу у відношенні ОСОБА_1 , оскільки запитувана інформація не підлягала наданню на звернення, так як документи про освіту є особистими даними особи стосовно якої видані, а тому не відноситься до публічної, і у даному випадку не становлять суспільного інтересу, та відмова у наданні якої є правомірною.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками публічної інформації визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР відповідає ознакам, визначеним у п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме є юридичною особою, що фінансується з місцевого бюджету. Таким чином, вказане підприємство є розпорядником публічної інформації лише в її частині, що стосується використання бюджетних коштів.

Як убачається з наявного в матеріалах запиту від 05.07.2024 року де запитувачем інформації вказаний ОСОБА_2 , у ньому останнім ставиться питання про надання певного переліку даних стосовно лікаря ОСОБА_3 , серед яких і копія диплому.

У відповідності до відповіді КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР від 09.07.2024 року, запитувачу ОСОБА_4 було надано інформацію стосовно лікаря ОСОБА_3 , стосовно атестування останньої та наявності сертифікату, який дійсний до 28.02.2028 року, та відмовлено в частині надання копії диплому, який віднесено до конфіденційної інформації, яка не можу бути надана.

Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 встановлено, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, відомості про її освіту.

З наведеного виходить, що копія диплому про вищу освіту належить до персональних даних особи, на ім`я якої виданий такий диплом.

За загальним правилом, інформація про вищу освіту особи є конфіденційною. Відповідно до Закону України «Про інформацію» конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Виключенням, відповідно до статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

У даному випадку, лікар ОСОБА_3 не відноситься до жодної переліченої категорії, при цьому, згідно наявних в матеріалах даних, свою згоду на надання копії диплому не надавала.

Також, слід зазначити, що судом приймається до уваги і долучений до матеріалів лист секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 07.10.2024 року, яким відмовлено запитувачу інформації в частині ненадання копії диплому про освіту з посиланням на те, що це є службовою інформацією, яка у свою чергу є інформацією з обмеженим доступом, та копія диплому зберігається в особовій справі особи стосовно якої запитується інформація, і становить внутрівідомчу інформацію, яка пов`язана із виконанням контрольних і наглядових функцій Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, а оприлюднення і неконтрольоване розголошення відомостей, що містяться в копії диплому про освіту, в період воєнного стану, може дати можливість ідентифікувати посадових осіб Секретаріату.

Наведене обгрунтування, за аналогією, свідчить про те, що запитувана інформації, а саме диплом про освіту лікаря ОСОБА_3 , та її надання також може призвести до неконтрольованого розголошення і оприлюднення, що може потягнути за собою негативні наслідки проти безпосереднього володільця.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 . Молошним інформація, зокрема копія диплому лікаря ОСОБА_3 , дійсно є конфіденційною інформацією, а отже у розумінні ст. 6 ЗУ « Про доступ до публічної інформації» відноситься до інформації з обмеженим доступом, а тому відмова у її наданні є цілком виправданою, у зв`язку із чим обставини, пов`язані із наданням КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР їй такого статусу, не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення щодо останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.О. Кухтін