Єдиний унікальний номер судової справи: 945/1298/24 Головуючий суду І інстанції - суддя Лященко В.Л.
Номер провадження: 33/812/479/24 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.

за участю: захисника ОСОБА_1 адвоката Старостіна С.О., представника потерпілої адвоката Ільїна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Старостіна Сергія Олексійовича на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534499 від 17 травня 2024 року, 29 лютого 2024 року о 11 год 55 хв в м. Миколаїв на перехресті вул. Веселинівська та вул. Клубна сталася ДТП за участю автомобіля марки «Great Wall Voleex C30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухаючись по вул. Клубна в напрямку вул. Веселинівська на вказаному перехресті в порушення вимог п.п. 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України не надала перевагу в русі автомобілю марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Веселинівська в напрямку вул. Поштова та який після первинного контакту допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero WGN 3/2 DID», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований на узбіччі. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.3, 16.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Старостін С.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534499, складений відносно ОСОБА_1 суперечить реальним обставинам та нормам діючого законодавства, а крім того, протокол складений невірно та з суттєвими порушеннями. Зокрема, захисник зазначає, що в протоколі не вказані, в порушення вимог ст. 256 КУпАП прізвище та адреса свідків, реєстраційний номер транспортного засобу «Mitsubishi Pajero WGN 3/2 DID», хто є власником цього транспортного засобу, хто керував автомобілем BMW 328XL, з номерним знаком НОМЕР_2 та прізвище водія цього автомобіля. Крім того, не зазначено яка саме матеріальна шкода спричинена. Також на думку адвоката Старостіна С.О. при складанні протоколу ОСОБА_1 фактично була позбавлена конституційного права на захист, користуватися допомогою адвоката, не було забезпечено можливості реалізувати їй свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також їй взагалі не було роз`яснено ці права.

Адвокат Старостін С.О. в апеляційній скарзі також вказує на те, що схема місця огляду ДТП складалась слідчим безпосередньо після пригоди, по факту зіткнення автомобілів, тобто після скоєння ДТП, а відображення попереднього руху автомобілів було відтворено із припущень, здогадок та розбіжностей, незважаючи на реальні докази вказані у протоколі місця події, схемі та умовних позначеннях доданих до схеми протоколу огляду місця ДТП від 29 лютого 2024 року.

Також, захисник звертає увагу на те, що під час складання протоколу не з`ясовані всі обставини ДТП. Не прийняті заходи долучення до матеріалів справи відеозапису місця події: відео з ПВР 471812, 471024, які вказані у протоколі та на яких можуть бути відображені докази реальних обставин ДТП. Крім того, особа, яка складала протокол не провів належну перевірку обставин ДТП, не допитав усіх свідків ДТП, у тому числі водіїв автомобілів. Не були допитані охоронці АТ КБ «Приватбанк», які могли бути можливими очевидцями ДТП. Також не був вилучений відеозапис з цього банку за 29 лютого 2024 року щодо обставин ДТП.

Адвокат Старостін С.О. зазначає також про те, що ні з протоколу про адміністративне правопорушення ні з доданих до нього документів не вбачається з якою саме швидкістю рухався автомобіль, яким керував водій ОСОБА_3 .

При цьому, захисник зазначає, що зі схемі місця ДТП вбачається, що траєкторія руху автомобіля, механічні пошкодження трьох транспортних засобів свідчить про значне перевищення швидкості водієм автомобіля BMW 328XL, з номерним знаком НОМЕР_2 у населеному пункті, проте ніякого правового рішення стосовно нього не прийнято, натомість постраждалу ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності.

Також, адвокат Статостін С.О. зауважує, що не було оглянуто місце події ДТП з обов`язковою участю спеціаліста автотехніка та учасниками ДТП щодо з`ясування швидкості руху автомобіля № 2 BMW 328XL, з номерним знаком НОМЕР_2 та можливості уникнення зіткнення з автомобілем марки «Great Wall Voleex C30», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Також не була призначена та проведена ситуаційна автотехнічна (трасологічна) експертиза (або консультація спеціаліста).

За такого, на думку адвоката даний адміністративний матеріал, що складений відносно ОСОБА_1 містить ряд суттєвих недоліків, які унеможливлюють розгляд даної справи по суті.

Також, захисник наголошує на тому, що справу помилково було направлено за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва, натомість вона підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Старостіна С.О., захисника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката Ільїна О.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП суд першої інстанції вказував, що її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 534499 від 17 травня 2024 року, схемою місця ДТП та протоколом огляду від 29 лютого 2024 року, фото таблицею до протоколу огляду місця ДТП від 29 лютого 2024 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_5 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

При цьому суд зазначив, що твердження захисника ОСОБА_6 про перевищення швидкості водієм транспортного засобу «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що й спричинило на його думку ДТП, є лише його припущенням, яке не грунтується на жодних доказах.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.п. 1.1 Розділу 1 ПДР України).

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3. ПДР України).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР України).

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» пункту 2.3. ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534499 від 17 травня 2024 року вбачається, що 29 лютого 2024 року о 11 год 55 хв в м. Миколаїв на перехресті вул. Веселинівська та вул. Клубна сталася ДТП за участю автомобіля марки «Great Wall Voleex C30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухаючись по вул. Клубна в напрямку вул. Веселинівська на вказаному перехресті в порушення вимог п.п. 16.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України не надала перевагу в русі автомобілю марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Веселинівська в напрямку вул. Поштова та який після первинного контакту допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero WGN 3/2 DID», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований на узбіччі. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.3, 16.11 ПДР України і вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Розділом 16 ПДР України встановлено правила проїзду перехресть.

Пунктом 16.3. ПДР України передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Розділ 34 ПДР України містить позначення та опис дорожньої розмітки, якою мають керуватися водії.

Дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або за сигналу світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Дорожня розмітка 1.13 - позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З урахуванням вказаних положень ПДР України, водій транспортного засобу «Great Wall Voleex C30», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухаючись по другорядній дорозі по вул. Клубній та наблизившись до перехрестя з вул. Веселинівською (головна дорога) мала виконати вимоги дорожнього знаку 2.2. Проїзд без зупинки заборонено» та зупинитись перед знаком. При цьому, мала дати дорогу транспортним засобам, що рухались по головній дорозі ( вул. Веселинівська), зокрема, автомобілю марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема слідчим СВ відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції С. Кругликовим, за результатами проведеної перевірки встановлено, що водій ОСОБА_1 , яка рухаючись по вул. Клубна в напрямку вул. Веселинівської на вказаному перехресті в порушення вимог п.16.3 та 16.11 ПДР України та дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» не надала перевагу в русі автомобілю марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі вул. Веселинівська в напрямку вул. Поштова та який після первинного контакту допустив самовільне зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем марки «Mitsubishi Pajero WGN 3/2 DID», реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.7-8).

Протокол огляду місця ДТП від 29 лютого 2024 року та додана до нього Схема місця ДТП містять інформацію щодо обставин вказаної ДТП, автомобілів - учасників ДТП, дорожньої розмітки та дорожніх знаків, що розташовані на зазначеній ділянці дороги. Також, зазначено місце розташування транспортних засобів після ДТП та механічні пошкодження, які вони отримали внаслідок ДТП (т. 1 а.с. 18-27).

Крім того до протоколу огляду місця ДТП від 29 лютого 2024 року за адресою м. Миколаїв на перехресті вул. Веселинівська та вул. Клубна додано фото - таблицю, фотозображення якої в повній мірі відповідають складений схемі місця ДТП та змісту протоколу огляду місця ДТП (т.1 а.с. 28).

В своїх письмових поясненнях, водій транспортного засобу «Mitsubishi Pajero WGN 3/2 DID», реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_5 зазначив, що 29 лютого 2024 року близько 11 год 35 хв він знаходився у власному автомобілі «Mitsubishi Pajero WGN 3/2 DID», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований біля буд. 3 по вул. Веселинівській. Раптово почув звук удару, а потім відчув сильний поштовх в його авто, яке було не заведене ( т. 1 а.с.39).

Потерпілий ОСОБА_2 , який був водієм автомобіля марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 від надання письмових пояснень відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України (т. 1 а.с. 40).

За таких обставин, за матеріалами справи підтверджено, що водій транспортного засобу «Great Wall Voleex C30», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала переваги у русі автомобілю марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставини, а також наявність вини водія автомобіля марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідають наявним в матеріалах справи доказам, а також вимогам закону.

Посилання адвоката Старостіна С.О. в апеляційній скарзі на те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534499, складений відносно ОСОБА_1 суперечить реальним обставинам та нормам діючого законодавства, а крім того, протокол складений не вірно та з суттєвими порушеннями, суд оцінює критично, з огляду на те, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу суду суб`єктивні твердження в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 про те, що схема місця огляду ДТП складалась слідчим безпосередньо після пригоди, по факту зіткнення автомобілів, тобто після скоєння ДТП, а відображення попереднього руху автомобілів було відтворено із припущень, здогадок та розбіжностей, незважаючи на реальні докази вказані у протоколі місця події, схемі та умовних позначеннях доданих до схеми протоколу огляду місця ДТП від 29 лютого 2024 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час складання протоколу не з`ясовані всі обставини ДТП, не прийняті заходи долучення до матеріалів справи відеозапису місця події: відео з ПВР 471812, 471024, які вказані у протоколі та на яких можуть бути відображені докази реальних обставин ДТП, не допитано усіх свідків ДТП, а також не був вилучений відеозапис з банку за 29 лютого 2024 року щодо обставин ДТП не входить до обставин, які підлягають встановленню під час розгляду даної справи.

Натомість такі обставини могли бути предметом розгляду щодо оскарження дій працівників поліції ОСОБА_1 .

Між тим, матеріали справи не містять інформації щодо оскарження водієм ОСОБА_1 або її захисником - адвокатом Старостіним С.О. дій працівників поліції, а також не містить результатів такого оскарження.

Апеляційний суд не приймає до уваги та відхиляє твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Старостіна С.О. про значне перевищення швидкості водієм автомобіля марки «BMW 328XL», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи таких доказів не містять, при цьому ні суд, ні адвокат не є відповідними фахівцями, що мають необхідні знання та кваліфікацію для встановлення швидкості руху вказаного транспортного засобу.

Вказані обставини повинні були досліджуватись при проведенні відповідної експертизи, однак захисником - адвокатом Старостіним С.О. відповідне клопотання під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявлено не було.

Не є слушними також посилання захисника Багай О.М. в апеляційній скарзі на те, що справу помилково було направлено за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва, натомість на його думку вона підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , з огляду на таке.

Так, за загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 534499 від 17 травня 2024 року адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене водієм ОСОБА_1 у Варварівці (м. Миколаїв) на перехресті вул. Клубна та вул. Веселинівська, що відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва. А відтак, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було розглянуто повноважним судом.

Посилання в апеляційні інстанції адвоката Старостіна С.О. про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 з доданими до нього матеріалами до Департаменту патрульної поліції Управління поліції в Миколаївській області для проведення додаткової перевірки та належного оформлення, не заслуговують на увагу з огляду на те, що положеннями статті 293 КУпАП апеляційний суд за результатами розгляду скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, такими повноваженн ями не наділений.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано.

Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП з огляду на закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Старостіна Сергія Олексійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко