Номер провадження: 33/813/1789/24
Номер справи місцевого суду: 503/206/24
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кравець Ю.І., за участі: секретаря судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Майорова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Майорова С.В. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП

встановив

зазначеною постановою визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 20 січня 2024 року о 22.05 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом OPEL SIGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Юзефа Любомирського в м. Кодима, не врахувавши дорожньої обстановки не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на залізний паркан, в результаті чого зазначений вище транспортний засіб отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 21 січня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 129478, згідно змісту якого 20.01.2024 року о 22.05 годині ОСОБА_1 по вул. Юзефа Любомирського в м. Кодима керував транспортним засобом OPEL SIGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Майоров С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначає, що справа була розглянута без виклику ОСОБА_1 та копію оскарженої постанови він не отримував.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що протокол має опис обставин, встановлених поліцейськими, проте у чому полягає правопорушення не конкретизовано.

Судом першої інстанції не надано оцінки схемі ДТП та не допитані свідки, справи №503/206/24 та №503/299/24 не були об`єднані в єдине провадження.

Зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було здійснено працівниками поліції. Натомість протокол за ч.1 ст.130 КУпАП було складено через 13 годин після встановлення факту ДТП. Факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджений.

У протоколі зазначений час його складення 21.01.2024 року об 11:40 годині, а бодікамера поліцейського фіксує час складання протоколу 21.01.2024 року о 14:06 годин, таким чином протоколи складені із порушенням вимог ст.256 КУпАП і є очевидно недопустимими доказами, а дії поліцейських не відповідають вимогам ст.266 КУпАП та п.2.5 ПДР України.

В матеріалах справи також відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а у протоколі відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а відеозйомка не проводилась безперервно.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник адвокат Майоров С.В., який просив провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 за участі його представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Майоров С.В. підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 129478, серії ААД № 129467, які складені 21.01.2024 року об 11:40 год. та які містять відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень. ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколів, підписав їх без зауважень;

-рапортом про реєстрацію в ЄО за №178 від 21.01.2024 року, відповідно до якого 21.01.2024 року, о 03:22 год., надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 21.02.2024 року, о 03:09 год., за адресою: Кодимський район, м. Кодима, вул. Юзефа Любомирського, поліція не потрібна для фіксації під час патрулювання було виявлено автомобіль Опель Сігнум днз НОМЕР_1 який в`їхав у паркан Краєзнавчого музею, водія на місці не має. Заявник Ступак дерево та зник з місця пригоди. Заявник ОСОБА_2 . Результат відпрацювання: Особа на яку вказав свідок: ОСОБА_3 . Подія: ДТП без травмованих, відносно ОСОБА_3 складені відповідні адміністративні протоколи;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився;

-схемою місця ДТП, з якої встановлено, що ДТП сталася 21.01.2024 року, о 03:12 год., в м. Кодима, вул. Юзефа Любомирського, біля Кодимського краєзнавчого музею. На схемі позначено місце де відбулось зіткнення автомобіля з парканом, слід з`їзду з дороги автомобіля Опель Сігнум днз НОМЕР_1 , та напрямок руху вказаного автомобіля до ДТП;

-рапортом В.Сауляка від 21.01.2024;

-поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 21.01.2024;

- поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2024;

-фотокартками із зображеннями автомобіля Опель Сігнум днз НОМЕР_1 , з яких вбачається, що автомобіль має механічні пошкодження;

-відеозаписом з нагрудного відеореєєстратора, з якого встановлено, що 21.01.2024 року після приїзду працівників поліції ОСОБА_1 , який керував автомобілем Опель Сігнум днз НОМЕР_1 , напередодні, не заперечував факт керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв. На вимогу поліцейських щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Суд першої інстанції визнав доведеним порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме:

-п.12.1 ПДР України відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду, що наявні в справі докази відповідають критерію належності, допустимості та достатності, а їх сукупність вказує на обґрунтованість висновку місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд визнає безпідставними твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, з посиланням на те, що суть правопорушення не конкретизовано, що на його думку свідчить про відсутність порушення ПДР України, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР, Правил), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим за ст.124 КУпАП, зокрема за порушення п. 12.1 ПДР України.

Встановлені районним судом та перевірені апеляційним судом обставини події ДТП, яка мала місце 21.01.2024 року та докази, не викликають у апеляційного суду сумнівів щодо правильності встановлення місцевим судом обставин пригоди та винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, зокрема за ст.124 КУпАП.

З переглянутих судом відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 21.01.2024 року, зокрема: на відеозаписі зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , поряд з яким знаходився автомобіль Опель Сігнум днз НОМЕР_1 . При цьому, ОСОБА_1 фактично не заперечував того, що керував вказаним автомобілем, в?їхав в паркан, після чого залишив місце пригоди. Крім того, на вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, як на місці пригоди за допомогою алкотестеру, так і у відповідному закладі охорони здоров?я ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апелянта про незаконність оскарженої постанови з посиланням на не проведення його огляду на стан алкогольного сп?яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду, а працівники поліції не вправі примушувати особу.

Апеляційний суд звертає увагу, що однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимим.

Апеляційний суд наголошує, що відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі містить склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність. При цьому, незгода водія з діями працівників поліції щодо вказаних обставин не має жодного значення, оскільки такі дії є особистим волевиявленням особи, що не бажає пройти огляд.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі, на що останній відмовився, обставини справи беззаперечно вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На відеозаписі судом не встановлено дій, які б вказували на порушення поліцейськими порядку або Інструкції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відео достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколах обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За наведених обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

Будь-яких інших фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції під час складання протоколу не були залучені свідки, суд також визнає безпідставними, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП (редакція від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апеляційної скарги що відеозапис не проводився безперервно, апеляційний суд відхиляє, оскільки долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають події, які відбулися 21.01.2024, а саме: зафіксований момент спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , на місці пригоди, поряд з автомобілем Опель Сігнум днз НОМЕР_1 , пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а після відмови в медичній установі в установленому законом порядку; однозначна відмова водія від проходження огляду; час складання адміністративного протоколу; підписання ОСОБА_1 протоколу та отримання його копії.

Дійсно на відео між записами з нагрудної камери наявні перерви, але посилання в апеляційній скарзі на порушення принципу безперервності під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, не впливають на висновки суду з огляду на таке.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 (далі- Інструкція №1026), портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано частину запису, який стосується безпосередньо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови від проходження такого огляду, вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги що справи не були об`єднані в єдине провадження, апеляційний суд не приймає оскільки діюча редакція Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає процедури об`єднання справи про адміністративне правопорушення в одне провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, з урахуванням приписів ст.36 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді даної справи в суді першої інстанції, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись статями 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Майорова С.В. залишити без задоволення.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець