Справа № 216/6893/24
провадження 3/216/3637/24
ПОСТАНОВА

іменем України

30 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чирський Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в АТ «Укрпошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 137965 від 27.09.2024 року вбачається, що 27.09.2024 р. 08 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг по вул. Святомиколаївська 13, керуючи транспортним засобом Citroen CV CBF 001», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 27.09.2024 р. він на своєму автомобілі був учасником ДТП за участю його автомобіля та трамваю. Водій трамваю ОСОБА_2 визнав, що ДТП сталась з його вини. Були викликані працівники поліції, але вони з ОСОБА_2 на місці події домовились про відшкодування завданих збитків без скаладання протоколу, тому виклик працівників поліції був скасований. Після чого, вони з ОСОБА_2 проїхали до найближчої СТО, де їм порахували збитки для відшкодування шкоди. Водій ОСОБА_2 , почувши розмір завданої шкоди, відмовився її відшкодовувати, тому знову були викликані працівники поліції післоя повернення на місце. По приїзду поліцейські склали протокол за вчинення ДТП та залишення місця пригоди відносно ОСОБА_2 та протокол за залишення місця пригоди відносно ОСОБА_1 . Зазначає, що у нього не було жодного умислу залишити місце ДТП, а він залишив місце пригоди, оскільки вони з ОСОБА_3 домовились про добровільне відшкодування. Тому просить провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення

У відповідності до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст.256КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Постанова судді, згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження як окрема, так і в сукупності з іншими обставинами.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом були досліджені протокол про адміністративне правопорушення та інші додані документи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні. Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно п. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , вони домовились про добровільне відшкодування завданих збитків, виїхавши з місця ДТП. Але, не знайшовши порозуміння, повернулися на місце ДТП, викликавши одразу працівників поліції, про що повідомили їх.

З письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що 27.09.2024 р. він на своєму автомобілі був учасником ДТП за участю його автомобіля та трамваю. Водій трамваю ОСОБА_2 визнав, що ДТП сталась з його вини. Були викликані працівники поліції, але вони з ОСОБА_2 на місці події домовились про відшкодування завданих збитків, тому працівники поліції протокол не складали. Після чого вони з ОСОБА_2 проїхали до найближчої СТО та там їм порахували збитки для відшкодування шкоди. Водій ОСОБА_2 , почувши розмір завданої шкоди, відмовився її відшкодовувати, тому знову були викликані працівники поліції.

Інші докази, крім протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається.

Таким чином, враховуючи, що висновки про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд приходить до висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов, тому як прямий умисел на залишення місця ДТП у нього був відсутній, оскільки ним були здійснені первісні дії по складанню спільного повідомлення про подію з іншим водієм ОСОБА_2 , на що він мав право і ці заходи відповідали приписам п. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись 221, 247, 283 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження поадміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті 7 та частиною першоюстатті 287 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя Г.М.Чирський