Справа№ 953/7952/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не ідентифікований, громадянку України, офіційно не працевлаштовану, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.139 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №105619 від 22.08.2024, 22.08.2024 о 12 год. 00 хв. в м.Харкові, вул.Соборності, 231, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмістила на перехресті тимчасову споруду для проводження підприємницької діяльності МАФ, внаслідок чого була обмежена видимість та створено підстави для виникнення умов, які загрожують безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п.1.5 ПДР, п.26 та 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць (ПКМУ від 30.03.1994 №198).

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.139 КУпАП.

04.10.2024 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала до суду пояснення, відповідно до змісту яких вказує, що вимога/припис, який нібито не виконаний ОСОБА_1 полягає у «не виконанні пункту 32.1а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі-Правила) - відсутності погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України УПП в Харківській області ДПП розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою м. Харків, вул. Дружби народів, 219», і не в виконанні п. 1.5. Правил - дії або бездіяльність учасника дорожнього руху та інших осіб, які створюють небезпеку та загрозу.

Так, пунктом 32.1. ПРД визначено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: (а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій. Отримання фізичними особами підприємцями та/або юридичними особами погодження від органів державної влади є по своїй правовій сутті отриманням документів дозвільного характеру. За визначенням, наведеним у абз. 4 статті 1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-IV «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Закон України від 19.05.2011 № 3392-VI «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» містить виключний перелік документів дозвільного характеру з забороною вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до нього. Окрім переліку дозвільних документів, органами державної виконавчої влади завжди затверджується нормативний документ, яким визначено процедуру отримання такого дозвільного документу, проте вимога/припис не містять у своїй нормативно-правовій (обгрунтувальній частині) посилання ані на дозвільний документ, ані на процедуру його видачі- отримання суб`єктом підприємницької діяльності. Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за 139 КУпАП за бездіяльність або неправомірні дії, які створюють загрозу та небезпеку дорожнього руху за приписом та протоколом виданим/складеним посадовими особами Національної поліції України в особі її територіального підрозділу, при цьому в матеріалах справи відсутній документ, який підтверджує повноваження безпосереднього складача вимоги/припису та адміністративного протоколу на вчинення таких дій, або Положення про УПП в Харківській області ДПП чи інші внутрішні нормативно-правові документи, яким право на складання вимоги/припису та/або протоколу віднесено законом/розпорядженням саме до їх компетенції. Дана інформація відсутня у відкритому доступу та/або на загальнодоступних інформаційних ресурсах, що не дозволяє ідентифікувати правомірність вчинення подібних дій посадовими особами окремих підрозділів УПП в Харківській області ДПП. Таким чином, при складанні вимоги/припису та/або протоколу посадовими особами оперативних підрозділів УПП в Харківській області ДПП не підтверджено їх належність до підрозділів НПУ, на які покладено усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також право на взаємозамінність при здійсненні посадових функцій різними підрозділами. Також матеріалами справи не підтверджено факт невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб, а матеріали справи не містять даних/офіційних креслень встановленого зразку (виписки) щодо встановлених на даній ділянці червоних ліній.

Таким чином, просить врахувати суд ту обставину, що додані до протоколу докази не підтверджують порушення ОСОБА_1 ані пункту 32.1а ПДР, ані пункту 1.5. ПДР, ані положень статті ст. 139 КУПАП та постановити рішення по адміністративній справи з урахуванням вищеозначеного.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання, призначене на 24.10.2024, не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 подано до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.139 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд установив наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-якіфактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з п.32.1.а Привал дорожнього руху України передбачено узгодження з органами Національної поліції, розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудахадміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Відповідно до з п. 26 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994(надалі - Правила) розміщення малих архітектурних форм на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів здійснюється відповідно до частини другоїстатті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів`та містобудівної документації з урахуванням вимог абзацу четвертого частини першоїстатті 52-3 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з п. 27 Правил малі архітектурні форми, тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності не повинні мати заглиблені в грунт фундаменти і не перевищувати за висотою 4 метрів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказами:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №105619 від 22.08.2024;

- схемою до протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №105619 від 22.08.2024;

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі за адресою: м.Харків, вул.Соборності України, 231 від 22.08.2024;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

До пояснень ОСОБА_1 суд ставиться критично з огляду на те, що остання надає пояснення з приводу вимоги/припису, який нібито не виконаний ОСОБА_1 полягає у «не виконанні пункту 32.1а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі-Правила) - відсутності погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції України УПП в Харківській області ДПП розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою м. Харків, вул. Дружби народів, 219», і не в виконанні п. 1.5. Правил - дії або бездіяльність учасника дорожнього руху та інших осіб, які створюють небезпеку та загрозу.

Однак даних про складання будь якої вимоги/припису органом Національної поліції стосовно ОСОБА_1 матеріали справи не містять та в ході судового розгляду не встановлено зазначеного факту.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №105619 від 22.08.2024, 22.08.2024 о 12 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмістила на перехресті тимчасову споруду для проводження підприємницької діяльності МАФ, внаслідок чого була обмежена видимість та створено підстави для виникнення умов, які загрожують безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п.1.5 ПДР, п.26 та 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць (ПКМУ від 30.03.1994 №198).

Заперечень з приводу того, що ОСОБА_1 розмістила на перехресті в м.Харкові, вул.Соборності, 231, тимчасову споруду для проводження підприємницької діяльності МАФ, внаслідок чого була обмежена видимість та створено підстави для виникнення умов, які загрожують безпеці дорожнього руху подані до суду пояснення не містять.

Таким чином, суд вважає доведеною наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.139 КУпАП, тобто самовільне створення перешкод для дорожнього руху та невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.34, 35, 124 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не ідентифікований, адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не ідентифікований, судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до частини 1,4 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя- С.М. Лисиченко