Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/876/24
Провадження № 3/506/780/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , сапера 3 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти, молодшого сержанта за мобілізацією, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.172-20 ч.3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

02.08.2024 року близько 15.00 год командуванням військової частини НОМЕР_1 було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 , який в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , що підтверджується висновком Подільської міської лікарні № 257 від 02.08.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

За цим фактом відносно молодшого сержанта ОСОБА_1 , складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОД/П/ №435 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена за 2 тижні перед виходом у відпустку, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці з 05.08.2024 по 27.08.2024 року.

Крім того, у період з 28.08.2024 року по 02.09.2024 року суддя Чеботаренко О.Л. перебувала на лікарняному.

Тому після виходу судді Чеботаренко О.Л. з відпустки та лікарняного, а саме 03.09.2024 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю ОСОБА_2 .

Справа неодноразово призначалась до розгляду.

З метою належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи судом через ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено судові повістки за його місцем проходження військової служби, зазначеним у протоколі, про необхідність явки до суду, однак надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 був переведений на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_4 ./а.с.15/.

Крім того, для належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи судом йому надсилались судові повістки про виклик до суду на 08.10.2024 року на 11.00 год., на 22.10.2024 року на 15.00 год., на 30.10.2024 року на 08.45 год. через Міністерство оборони України та через начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за його місцем проходження військової служби, про необхідність явки до суду, однак відомості про вручення судових повісток чи інформація про неможливість їх вручення до суду не надійшли./а.с.16-19, 21-22/.

Суд самостійно вживав заходів для виклику даної особи за номером телефону, який зазначений у наданих матеріалах, однак з`єднання з вказаним номером не відбулося, оскільки абонент не підіймав слухавку.

Однак 22.10.2024 року ОСОБА_1 , було зателефоновано за його номером телефону, вказаним в протоколі, щодо його явки до суду, однак останній повідомив, що в судове засідання не з`явиться, так як перебуває на службі в ІНФОРМАЦІЯ_4 , свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не визнає, зобов`язався надати заяву про розгляд справи у його відсутність, однак така заява на електронну адресу суду не надійшла.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 30.10.2024 року на 08.45 год., не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином./а.с.24/.

Крім того, інформація про день та час розгляду справи містилася у відкритому доступі на офіційній веб-сторінці Красноокнянського районного суду Одеської області веб-сайту «Судова влада», де також судом було розміщене оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на 30.10.2024 року на 08.45 год./а.с.23/.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, беручи до уваги правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про розгляд Красноокнянським районним судом Одеської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином повідомляв його про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній розглядом справи не цікавився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому суд вважає причину його неявки неповажною. Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналізуючи наведене, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії серія ОД/П/ №435 від 09.08.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.172-20 ч.3 КУпАП у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оскільки останній містить усі необхідні елементи протоколу /а.с.1/.

Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Будьяких пояснень, заперечень ОСОБА_1 щодо складання протоколу не зазначив, підписавши його.

При цьому інформації щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників військової служби правопорядку, як і будь-яких заперечень чи зауважень проти складання протоколу або проти обставин, викладених в протоколі, суду не надано.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протокол серія ОД/П/ №435 про військове адміністративне правопорушення від 10.08.2024 року, складений за ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому останній зазначив, що свою вину визнає, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний останнім./а.с.1-4/;

- висновок № 257 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.08.2024 року, згідно з яким за результатами проведеного 02.08.2024 року о 18.28 год. огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння./а.с.5/;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.08.2024 року, згідно з якими 02.08.2024 року перебував в стані алкогольного сп`яніння в службовий час на території підрозділу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Після чого його було доставлено до Подільської лікарні для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснив, що виникла дана ситуація внаслідок стресової ситуації, оскільки він ,будучи визнаним обмежено придатним, отримав наказ командування в/ч НОМЕР_1 про відмову у переведенні./а.с.6/;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 09.08.2024 року щодо огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 /а.с.7/;

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 /а.с.8/;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2024 року №181 про призначення солдата ОСОБА_1 на посаду сапера 3 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини в/ч НОМЕР_1 ./а.с.9/;

- службову характеристику ОСОБА_1 , який за місцем несення служби зарекомендував себе незадовільно. Не додержується вимог дисципліни, допускає дисциплінарні порушення./а.с.10/;

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що зібрано, надано та досліджено достатньо доказів того, що 02.08.2024 року близько 15.00 год командуванням військової частини НОМЕР_1 було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 , який в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , що підтверджується висновком Подільської міської лікарні № 257 від 02.08.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Тому, із врахуванням обставин справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП, з врахуванням обставин справи та особи правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, п.п.5 п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір в доход держави.

Немотивоване жодним чином невизнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, про що ним було зазначено в телефонній розмові з працівником суду/а.с.20/, без надання будь-якого обґрунтування, суперечить іншим дослідженим по справі доказам, є лише бажанням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /РНОКПП НОМЕР_2 / до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ грн.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015626, отримувач коштів: ГУК в Од.обл/отг смт Окни/21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), ; МФО 899998, код платежу: 21081100, призначення платежу: штрафи від населення.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів; ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів з моменту набрання постановою законної сили, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.