П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із УПП в Закарпатській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла адміністративна справа, за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №033706 від 20.11.2023 року вбачається, що: 20.11.2023 року о 17 год. 15 хв., в м. Ужгород, по вул. Легоцького, 74, водій тз Ford д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, повістки надсилалися за адресою його проживання, також оголошення про його виклик в судове засідання було розміщеного на веб сайті судова влада України Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно матеріалів справи 20.11.2023 року о 17 год. 15 хв., в м. Ужгород, по вул. Легоцького, 74, водій тз Ford д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_3 , вказує на те, що його донька 20.11.2023 зателефонувала йому та повідомила, що її на пішохідному переході збила машина. Свідки повідомили, що машина не зупинилася та поїхала далі, однак фото номеру ТЗ йому скинули свідки.

Зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вона бачила як ТЗ з д.н.з. НОМЕР_2 збив на пішохідному переході дитину втік та не зупинився.

Згідно матеріалів справи від надання письмових пояснень ОСОБА_1 , відмовився. При цьому слід зазначити, що своїм правом бути присутнім при розгляді справи у суді та надавати особисті пояснення він також не скористався, на виклик до суду повторно не з`явився.

Відповідно до п.2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Матеріали справи містять копію протоколу серії ААД №033705, складеного відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП

З інформації наявної в системі автоматизованого документообігу суду Д-3, встановлено, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2024, ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20.11.2023 року о 17 год. 15 хв., в м. Ужгород, по вул. Легоцького, 74, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Ford Galaxy д.н.з. НОМЕР_3 , наближаючись до пішохідного нерегульованого переходу на якому перебував пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, чим здійснив наїзд на пішохода, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу.

Згідно листа заступника начальника управління начальника СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Розман І. адресоване начальнику Управління патрульної поліції в Закарпатській області Найману В. у зв`язку з відсутністю у діях учасників ДТП, яка мала місце 20.11.2023 року близько 17.18 год. у м.Ужгороді по вул. Легоцького, 74, ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, скеровують матеріали дтп, для притягнення учасників ДТП до адміністративної відповідальності.

З огляду на вказане вважаю, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №033706 від 20.11.2023; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №033705 від 20.11.2023 та схемою ДТП що до нього додана; письмовими поясненнями потерпілого та свідка; постановою суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка вчинила правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, вік особи правопорушника, суд вважає що його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно санкції ст. 122-4 КУпАП, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст.. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2486 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 40 коп.).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош