П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.10.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

05.08.2024 на розгляд Франківського районного суду м. Львова із ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №227770 від 30.07.2024, складеним ДОП СДОП ВП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції Біласом С.В., що 19.07.2024 о 15:00 год. гр. ОСОБА_1 знаходячись у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у п`яному вигляді, виражався нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 , чим порушував публічну безпеку та порядок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово, зокрема на 20.08.2024, 09.09.2024, 25.09.2024, 14.10.2024, 29.10.2024 та 30.10.2024.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлялася належним чином про їх дату, час та місце, шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку на адресу його місця проживання - Івано-Франківська область, Верховинський район, с. Білоберізка, рекомендованимповідомленням про вручення поштового відправлення, які повертались із конвертами на адресу суду із відміткою установи поштового зв`язку на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» вже після судових засідань, на які викликався ОСОБА_1 , а тому розгляд справи відкладався судом неодноразово.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Суддя вважає, що у цій справі особі, яка притягується до відповідальності, належним скеруванням повідомлення про час і місце розгляду справи, забезпечено ефективне здійснення прав, які гарантуються статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Однак і особа, яка притягується до відповідальності мала обов`язок у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вжиття необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. наприклад ухвалу щодо прийнятності у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Teuschler v. Germany), заява № 47636/99, від 04 жовтня 2001 року; рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвалу щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року; та рішення у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta), заява № 24197/10, пункт 44, від 17 липня 2012 року).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Враховуючи вищевказане та зважаючи на те, що судомвжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, тому вважаю, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи.

Дослідивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Зокрема, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення днем вчинення правопорушення є 19.07.2024.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд Франківського районного суду міста Львова 05.08.2024.

Правопорушник неодноразово викликалось на розгляд справи шляхом направлення судової повістки за місцем його проживання. Підставою відкладення розгляду справи слугувала неявка правопорушника в судові засідання та відсутність доказів отримання судової повістки про виклик до суду. Однак, останній в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань чи пояснень по суті справи не подав.

Дана справа не знаходила свого вирішення у встановлений КУпАП строк внаслідок неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судові засідання, присутність якої є обов`язковою та відсутності доказів належного повідомлення такої особи про час і місце розгляду справи.

Згідно з ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.284 КУпАП, справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

Таким чином, оскільки правопорушення вчинене 19.07.2024 - провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи й здійснюватися не може.

Водночас, логічне тлумачення абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з закриттям провадження по даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому є необхідним вказати, що згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судом.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у вищевказаній справі встановлює, що презумпція невинуватості буде порушена, якщо стверджувати, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону.

Також суд враховує Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, яким встановлено, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Керуючись ст.ст. 38, 173, 247, 268, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Кушнір Б.Б.