Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7116/24 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Номер провадження №33/4805/1201/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кувшиніна Ігоря Ростиславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 03.05.2024 о 19 год 15 хв в м Житомирі по вул Київська, біля будинку № 65, керував транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, пояснив, що 03.05.2024 приїхав додому близько 19 год та, коли припарковувався, зачепив транспортний засіб сусіда, через що перенервував і пішов до кафе, де від пережитого стресу випив біля 100 гр горілки. Потім він повернувся до свого під`їзду, проте вже хтось викликав працівників поліції, які побачили його біля авто випившим та склали на нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча за кермом він не перебував, а знаходився поруч. Просив звернути увагу, що направлення до медичного закладу складено ще до того, як працівники поліції отримали виклик про виїзд і прибули до місця події. Також вказав, що зі свідками, на пояснення яких послався суд, він перебуває у неприязних стосунках.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, врахувавши його додаткові письмові пояснення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №694952 від 03.05.2024, вбачається, що ОСОБА_1 03.05.2024 о 19 год 15 хв в м Житомирі по вул Київська, біля будинку № 65, керував транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві (а.с.1).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №694952 від 03.05.2024 (а.с.1,2);

- постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.05.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.8);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2024 (а.с.3);

- рапортом старшого лейтенанта поліції В.Клим`юка від 04.05.2024, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби в складі екіпажу №103 з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , близько 20 год 17 хв 03.05.2024 отримали виклик про ДТП без травмованих. Прибувши на місце виклику було встановлено, що факт ДТП не підтвердився. В подальшому заявниця ОСОБА_3 повідомила, що стала свідком того, як громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на що водій відмовився. В подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 03.05.2024, зі змісту яких вбачається, що 03.05.2024, перебуваючи біля свого під`їзду, побачив як автомобіль Рено, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з автомобілем Хонда. З автомобіля Рено вийшло два чоловіки. За кермом був чоловік в кепці. Він же заявив, що в його автомобіль в`їхала Хонда. В нього були явні ознаки вживання алкоголю. Після цього його жінка визвала поліцію (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 03.05.2024, зі змісту яких вбачається, що 03.05.2024 вона стояла біля свого під`їзду (I), коли побачила як машина державний номер НОМЕР_1 в`їхала заднім ходом в Хонду, почула стук машини, коли підійшла до машини Рено, водій вийшов з машини ледь говорячи, з ознаками алкогольного сп`яніння, сусід (квартирант) живе в II під`їзді на 4 поверсі кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Потім вона викликала поліцію (а.с.7);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеозаписом з камери відеоспостереження, з якої вбачається, що заднім ходом рухається транспортний засіб, який здійснює наїзд на припаркований автомобіль, до автомобіля підходить жінка, яка звертає увагу водія на зіткнення, з автомобіля виходить водій ОСОБА_1 , а з пасажирського місця невідомий чоловік (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та відеозаписі з камери відеоспостереження об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний відеозапис узгоджується з іншими матеріалами справи та є належним і допустимим доказом у справі.

Вбачається, що екіпажом поліції отримано виклик на лінію 102 про ДТП, про що при прибутті на місце події повідомлено ОСОБА_1 . При спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які йому озвучені та відображені у протоколі. ОСОБА_1 без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом. При цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки ухилення від огляду на стан сп`яніння, права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та чітко роз`яснена суть інкримінуємого йому обвинувачення. Також відеозапис свідчить, що протокол складений у присутності ОСОБА_1 та свідків, проте від підпису в ньому та в інших документах, а також від отримання копії протоколу він категорично відмовився.

Події зафіксовані на наявному у справі відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та відеозаписі з камери відеоспостереження, зміст пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які надані ними, як на місці події, так і в судовому засіданні, інші, досліджені судом першої інстанції докази, не викликають у суду апеляційної інстанції сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин.

Підстав вважати, що свідки є упередженими не має, їх пояснення повністю узгоджуються з іншими доказами у справі.

Як свідчить відеозапис, порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП під час огляду ОСОБА_1 працівниками поліції не допущено, а тому підстави для визнання огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відсутні.

Відсутність фіксації складення та вручення ОСОБА_5 направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, розбіжності у часі складення даного процесуального документа не виключають винуватості ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння і така відмова була беззаперечною.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич