ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Скай», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Згідно адміністративного протоколу серії ААД №813001 від 27.06.2024 року, 27.06.2024 року о 15:35 год. у м. Одеса, проспект Шевченка, 4 а, керуючи транспортним засобом «Toyota Yaris», державні номерні знаки НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з транспортним засобом «Audi Q8», державні номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, порушивши вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та дав суду пояснення про те, що 27.06.2024 року о 15:35 год. у м. Одеса, проспект Шевченка, 4 а, керуючи транспортним засобом «Toyota Yaris», впевнившись у безпеці маневру, переконавшись, що не створює жодних перешкод, почав рухатись заднім ходом, в подальшому зупинився для переключення коробки передач. В той час, в задній бампер його автомобілю в`їхав автомобіль «Audi». При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що коли він починав рухатись заднім ходом, зазначений автомобіль «Audi» був припаркований в протилежному краю стоянки із вимкненим двигуном. Також притягуваний пояснив, що після ДТП інший учасник визнавала, що нен помітила його автомобіль і, за обопільною домовленістю за її рахунок відремонтовано його автомобіль. Також, ОСОБА_1 в підтвердження своїх показів було надано суду відеозапис, на якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а також наданий ним відеозапис, оцінивши наявні у справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку про таке.

Так, відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

У вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 10.9 ПДР України, який передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зіставленням фактичних обставин за протоколами відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 свідчать по те, що ДТП сталось за участю двох водіїв транспортних засобів. За переконанням суду для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 до суду було надано відеозапис, на якому зафіксовано факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.06.2024 року о 15:35 год. у м. Одеса, проспект Шевченка, 4 а, за участю транспортних засобів «Toyota Yaris» та «Audi Q8».

З надано відеозапису вбачається, що транспортний засіб «Toyota Yaris» перед початком руху заднім ходом, переконався у безпечності маневру, а також в тому, що не створює перешкод для інших. В той час, коли автомобіль «Toyota Yaris» почав рух заднім ходом, транспортний засіб «Audi Q8» був припаркований. Водночас, коли транспортний засіб «Toyota Yaris» вже виїхав заднім ходом на проїжджу частину, автомобіль «Audi Q8» почав виїжджати з паркувального місця, рухаючись переднім ходом та в`їхав у задній бампер транспортного засобу «Toyota Yaris».

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення п. 10.9 ПДР України, при цьому, останній об`єктивно не мав можливості уникнути зіткнення з іншим учасником ДТП.

Отже, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом встановлено обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.9 Правил дорожнього руху України та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд констатує, за встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи та спростовані відеозаписом з місця пригоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що ОСОБА_1 , не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

26.09.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/11446/24

Номер провадження №3/522/5755/24

Головуючий суддя Русєва А.С.