Справа 362/5864/24
Провадження 3/362/2704/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП і

встановив:

31 липня 2024 року о 16:06 в смт. Калинівка, Фастівського району Київської області по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем Seat Ibiza, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи під дією лікарських препаратів, медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджується висновком № 515 від 31 липня 2024 року, чим порушила пункт 2.9 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, просила проводити розгляд справи в її відсутності за станом здоров`я, оскільки проводить лікування під наглядом лікаря-психіатра; вину категорично заперечила, оскільки того дня до неї підійшов працівник поліції, запитав як вона себе почуває, вона зайшла в аптеку, купила ліки, сіла в машину та від`їхала, щоб купити кавуна, потім випила ліки, заспокоїлась, викликала таксі та поїхала на дачу. Просила суд закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Однак, винність ОСОБА_1 та зазначені у протоколі обставини справи повністю підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану під впливом лікарських препаратів, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану перебування під впливом лікарських препаратів, рапортом, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року № 100, що був досліджений у судовому засіданні.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками сп`яніння під впливом лікарських препаратів є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння під впливом лікарських засобів за наявності підстав вважати, що водій перебуває в такому стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до пункту 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.9-А цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь її вини та майновий стан, характер і суспільну небезпеку вчиненого, суд уважає, що на неї належить накласти визначене частиною 1 статті 130 КУпАП безальтернативне стягнення, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку статті 40-1 КУпАП з правопорушника належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги й може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк постанова надсилається для примусового виконання і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Попович