Провадження № 33/824/423/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Морозова В.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши справу за спільною апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 15 липня 2023 року, о 10 годині 45 хвилин, в місті Києві, керуючи велосипедом марки «Top Rider» по проспекту Визволителів, 13, рухаючись по тротуару перед пішохідним переходом, здійснив виїзд на велосипедну доріжку зустрічного напрямку та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортних засобів, чим порушив п. 2.3.б, п. 6.6 Правил дорожнього руху України.

В спільній апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. Заперечуючи свою вину у порушенні правил дорожнього руху звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не погоджується з обставинами які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вони не відображають всіх фактичних обставин під час дорожньо-транспортної події. Крім цього, суд першої інстанції не врахував те, що працівники поліції не пояснили особі наслідки складання адміністративного протоколу та не роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України про що робиться відмітка у протоколі. Окрім цього, у постанові суду не міститься посилань на нормативно-правові акти та практику Європейського суду, якими повинна обґрунтовуватись вина особи у вчиненні правопорушення. На переконання апелянта, постанова судді не містить відповідних посилань на нормативно-правові акти, яким повинна обґрунтовуватись вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є порушенням ст. 283 КУпАП. Просили постанову скасувати та постановити нову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3.б та п.6.6. ПДР України стверджуються зібраним у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 441845 від 15.07.2023 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення та даних про особу, яка його вчинила;

схемою місця ДТП із зазначенням на ній місця де відбулася ДТП, транспортних засобів пошкоджених внаслідок ДТП та лінійних розмірів між нерухомими об`єктами, транспортними засобами, проїзною частиною, тощо;

відеозаписом та фотоматеріалами якими зафіксована обстановка безпосередньо перед ДТП та сама подія ДТП, відповідно до яких, велосипедист ОСОБА_1 дійсно рухався спочатку по тротуару а потім по пішохідному переходу де і відбулося зіткнення транспортних засобів;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення велосипедистом ОСОБА_1 вимог п.2.3.б та 6.6 ПДР України, його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, правильність кваліфікації його дій за цією статтею, наявність підстав для накладення стягнення та із дотриманням вимог ст.ст. 33 - 35 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого місцевим судом рішення.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю належними та допустимими доказами, що наведені вище, яким місцевий суд дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про наявність вини у вчиненні ДТП потерпілого ОСОБА_2 не ґрунтуються як на матеріалах адміністративної справи, так і на вимогах закону. Так, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що стосовно ОСОБА_2 за фактом зазначеної ДТП складався протокол про адміністративне правопорушення, що могло би бути підставою для ухвалення рішення про його винність. Докази, які були зібрані у справі не містять фактичних даних, які би могли указувати на наявність у будь-яких діяннях ОСОБА_2 ознак порушення вимог ДТП.

Аналізуючи обставини, за яких сталося ДТП у вигляді зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та велосипеда під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу на те, що безпосередньо перед зіткненням транспортних засобів велосипедист ОСОБА_1 рухався по тротуару з виїздом на пішохідний перехід. Відповідно до положень п.6.6 ПДР України рух велосипедів по тротуарах заборонений, а пішохідним переходом, відповідно до п.1.10 ПДР України, є ділянка проїзної частини призначена для руху виключно пішоходів, а тому рух велосипедів по пішохідному переходу також заборонений. Апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.16 ПДР України перевагу у русі по пішохідному переходу мають виключно пішоходи, а, відповідно до п.1.4 ПДР України водій ОСОБА_2 наближаючись до пішохідного переходу мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху будуть виконувати вимоги ПДР України, що виключало можливість руху велосипедиста як по тротуару, так і по пішохідному переходу. Зазначені обставини дають підставити стверджувати про те, що у причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення перебувають виключно дії велосипедиста ОСОБА_1 , які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. відмовити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.