Справа № 743/2010/23
Провадження №3/743/13/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Довбенко О. М.

захисника Ан І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі міського типу Ріпки матеріали, які надійшли від Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів офіційно не працевлаштованого, до адміністративної відповідальності притягувався, передбаченої частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2023 р. о 19 год 00 хв в смт Ріпки, вулиця Святомиколаївська, 25, ОСОБА_1 керував т/з ГАЗ, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння алкогольного на місці зупинки т/з і в медичному закладі відмовився під відеозапис, правопорушення вчинено повторно, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

18.01.2024 р. від представника відповідача адвоката АН Ірини Миколаївни надійшло клопотання про проведення засідань у режимі відеоконференції.

У судове засідання 22.01.2024 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник Ан І. М. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечила, зазначивши, що поліцією не було доведено законності зупинки, та не було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу під час складання адміністративних матеріалів, посилаючись на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»; не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та процедуру проходження медичного огляду. Також захисник акцентувала увагу суду на тій обставині, що ОСОБА_1 під відеозаписи неодноразово погоджувався пройти на місті зупинки огляд на стан сп`яніння.

Також захисник зазначила, що відеозаписи рвані, поділені на частини, тому не можна виключати провокації з боку працівників поліції.

Заслухавши захисника, дослідивши докази, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно довідки відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності притягувався: Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 25.04.2023 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП; Прилуцьким ВП ГУНП в Чернігівській області від 21.09.2023 р. за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що одразу після зупинки ОСОБА_1 дійсно погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння. Проте це відбувалося під час встановлення його особи працівниками поліції. В подальшому ж, коли поліцейский перейшов до стадії пропозиції пройти огляд на місці та в медичному закладі, ОСОБА_1 чітко зазначив: «відмовляюсь», на повторне запитання поліцейського «відмовляєтесь?» ОСОБА_1 ствердно кивнув головою.

За таких обставин, суд не вбачає порушень процедури пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння, а відтак доводи захисту в цій частині не є спроможними.

Щодо доводів захисту про нероз`яснення прав ОСОБА_1 та неможливості у зв`язку з цим залучити захисника, а також неповідомлення причин зупинки, суд зважає на таке.

У постанові від 13.01.2023 р. Чернігівський апеляційний суд у справі № 751/2744/22 висловив позицію, що неповідомлення про причину зупинки, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

При цьому, суд зауважує, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні судом було гарантоване роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, попри те, що останній у судове засідання не з`явився. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником.

Правом надання зауважень щодо протоколу ОСОБА_1 скористався під час судового розгляду через свого захисника.

Крім того, з відеозаписів, переглянутих у судовому засіданні, вбачається, що поліцейські при складанні адміністративного протоколу роз`яснювали покроково особі кожну свою процесуальну дію, проявляли поліцейське піклування. Зокрема, але не виключно, пропонували зарядити телефон ОСОБА_1 та його пасажирам, а також пропонували свої телефони аби ОСОБА_1 міг здійснити телефонний дзвінок, пропонували доставити до місця проживання, але останній пропозиціями не скористався.

Також поліцейским вичерпно роз`яснено особі, за що останній притягається до відповідальності, роз`яснено кожну графу, де він проставляв свій підпис.

З відеозапису, зокрема з діалогу між поліцейським та ОСОБА_1 (поліцейський: «ми Вас не ловили» - ОСОБА_1 : «Я поняв» - поліцейський: «Ну» - ОСОБА_1 : «Нас зарекомендували» - поліцейський: «Да, так шо, ну» - ОСОБА_1 «нормально» - поліцейський: «ну Ви розумієте» - ОСОБА_1 : «да, я розберусь»), вбачається, що поліцейським було роз`яснено особі причину зупинки, а останній її розумів та претензій до безпідставності зупинки не мав.

При цьому, судом перевірено, що одразу після зупинки транспортного засобу поліцейським перелічено ОСОБА_1 ознаки, за якими поліцейський дійшов висновку про ймовірне перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак суд відхиляє вищезазначені доводи особи, як такі, що не свідчать про істотне порушення прав особи в якості самостійних підстав для встановлення невинуватості особи.

Таким чином, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не встановлено та вони у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами.

Обмеження щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до осіб, яку такого права не мають, положеннями КУпАП не передбачено.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 дійшла висновку, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд вважає, що виходячи з засад справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також з огляду на те, що правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП є адміністративним правопорушенням з кримінальним характером, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу, позаяк матеріали справи не містять відомостей про власника такого транспортного засобу.

Згідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 401, 130, 221, 245-249, 251, 256, 276-279, 280, 281, 283 - 292 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000, 00 гривень (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Реквізити для оплати штрафу:

Банк отримувача: ГУК в Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37972475

Рахунок отримувача: UA0025001

Призначення платежу: 21081300; Серія; Номер протоколу

Штраф, відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до статті 308 КУпАП.

Реквізити для стягнення судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: судовий збір на користь держави №___/____/____ (номер справи про стягнення судового збору).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук