Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника Паламарчука Сергія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 грудня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 09.08.2023 о 07 годині 15 хвилин, за адресою: м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця, 33, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 520 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810 ARBL-0956».

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Паламарчук С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, зазначив, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення останнім ПДР, а тому у працівників поліції не було підстав для його зупинки. Також вказав, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про витребування з відділу патрульної поліції належним чином завірених документів щодо технічного приладу, яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння.Крім того, вказує на інші порушення, допущені працівниками поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисникпосилається на те, що він та ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови не отримали, з її змістом ознайомились в Єдиному державному реєстрі судових рішень, коли вона 08.12.2023 була оприлюднена.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №423411 від 09.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 09.08.2023 о 07 годині 15 хвилин, за адресою: м.Житомир, вул.Тараса Бульби-Боровця, 33, керував транспортним засобом BMW 520 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» ARBL-0956, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); роздруківкою «Drager Alcotest 6810» від 09.08.2023з результатом 0,29% (проміле алкоголю в крові)(а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.08.2023(а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 09.08.2023(а.с.5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЄАС №7488115 від 09.08.2023 (а.с.3); рапортомстаршого лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП Лось В. від 09.08.2023 (а.с.6); відеозаписом обставин події (а.с.7).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Drager Alcotest 6810» підписано ОСОБА_1 без зауважень, у протоколі надано пояснення «звечора, 08.08.2023, посиділи з товаришем та випили 0,7 горілки на двох».

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Посилання апелянта на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції є необґрунтованими, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено, за якими ознаками йому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, тремтіння пальців рук). Такі ознаки наведені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.08.2023(а.с. 4). ОСОБА_1 погодився пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 0,29% (проміле алкоголю в крові), тобто, перевищення допустимої норми. З даним результатом ОСОБА_1 безумовно погодився, не вимагав пред`явлення йому сертифікату відповідності приладу.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги провідсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі обставини спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЄАС №7488115 від 09.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до якої останній керуючи транспортним засобом порушив правила обгону.Зі змістом даної постанови ОСОБА_1 ознайомився без будь-яких заперечень і під час спілкування з працівниками поліції та складення адміністративного матеріалу не виказував своєї незгоди щодо дій останніх, а також не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Щодо посиланьна Віденську конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, в якості підстави підтвердження того, що ступінь алкогольного сп`яніння, виявлений у ОСОБА_1 під час огляду, не перевищує допустиму норму та визначений рівень, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та погоджується з висновком місцевого суду, оскільки відповідно до «Віденської конвенції про дорожній рух» від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Україною, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках і у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле).

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

Судом встановлено, що цифровий показник тесту із використанням приладу «Drager Alcotest 6810» у ОСОБА_1 складав 0,29 проміле у повітрі, що видихається, що відповідно перевищує і міжнародну норму природного вмісту алкоголю у повітрі, що видихається - 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Сумніви стосовно можливої похибки показань газоаналізатора є необґрунтованими та не виходять за межі припущень, оскільки з роздрукованого результату технічного приладу «Drager Alcotest 6810», яким проводилося освідування ОСОБА_1 вбачається, що останнє калібрування приладу відбулося 23.05.2023, тобто на момент використання даного приладу 09.08.2023 строки технічного обслуговування не пройшли, відтак, підстави для визнання його результату недійним відсутні.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, тому підстав вважати його недійсним немає.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м.Житомира від 04 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 грудня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич