Справа № 504/5474/23
Номер провадження 3/504/343/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананьїв Одеської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26.09.1996р. Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023р. поліцейським РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Білоус К.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №321412, згідно якого 12.12.2023р. о 23:40 год. на а/д М-28 «Одеса-Южний» 24 км. Одеського району Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 3110» н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» №0892, тест №270, результат 1, 89 %о,. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явився, про розгляд справи в суді був повідомлений належним чином, його інтереси при розгляді справи в судових засіданнях представляла адвокат Задорожня В.О.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що права особи, що притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи за його відсутності, але за участі адвоката Задорожньої В.О. не будуть порушені, суд розглянув за відсутності ОСОБА_1

13.02.2024р. представник ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О. надала до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що наявним відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зафіксовано рух автомобіля по дорозі без жодних ознак вчинення водієм порушень ПДР. З метою імітування законних підстав для зупинки транспортного засобу, патрульний висловив награне обурення щодо неналежного руху вказаного транспортного засобу, після чого увімкнув проблискові маячки червоного кольору з метою зупинки транспортного засобу, водій відразу виконав вимогу правоохоронця та зупинився на обочині дороги. Наданий відеозапис підтверджує протиправність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а тому всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини. На диску, доданому до протоколу, містяться чотири відеозаписи, які не є безперервними, а вибірковими. Перший та другий відеозапис здійснюється за допомогою відеореєстратора без можливості встановлення фактичного часу виконання працівниками поліції своїх повноважень. Третій відеозапис, який здійснюється з нагрудної камери розпочинається о 23 год. 38 хв. 16 сек. З моменту, коли патрульний, сидячи в службовому автомобілі, бере до рук мобільний телефон, на якому наявний фактичний час 23 год. 35 хв. Вважає, що спілкуючись з ОСОБА_1 працівник поліції ставив провокуючі питання, а отже чинив психологічний тиск. Патрульний, підвищуючи голос, висловив пропозицію, яка не передбачає відмови пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки да допомогою приладу «Драгер». Таким чином, працівник поліції ввів в оману ОСОБА_1 шляхом підміни поняття «огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» на поняття «медичний огляд». З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе коректно, його рухи і хода абсолютно нормальні, мова чітка, але він переніс стрес. Патрульний, не роз`яснив ОСОБА_1 порядок застосування технічного засобу та його право на ознайомлення із сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу, його висловлювання свідчать про упередженість, оскільки він до проведення огляду вже був переконаний у винуватості ОСОБА_1 . Результат тесту був отриманий після трьох повторних вимірів без зміни мундштука. Вважає, що для кожного нового виміру повинен використовуватися новий стерильний змінний мундштук. З відеозапису встановлено, в той час коли на екрані приладу видно напис «Ждіть», патрульний ствердно говорить, що результат тесту 1,8 %о, хоча фактичний результат «Драгер» показує лише через 13 секунд, що може свідчити про умисне налаштування завідомо необхідного результату для патрульного. Після продуття ОСОБА_1 приладу Драгер, співробітник поліції, не роз`яснюючи його право не погодитися з результатами огляду, на підвищених тонах пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі. ОСОБА_1 не розумів наслідків такої відмови. В матеріалах справи відсутні докази дотримання процедури направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до медичного закладу, письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я водію не вручалося. З відеозапису вбачається, що спеціальний принтер, на якому поліцейський намагається роздрукувати результати тесту, є технічно несправним. Патрульний провів із ним незрозумілі маніпуляції, а потім вимкнув нагрудну камеру, яку в подальшому при роздруківці чеку та складанні протоколу не включав. Вважає, що з боку працівника поліції відбулася провокація стосовно вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До матеріалів справи додано чек приладу, який відповідно до протоколу, має ідентифікаційний номер 0892, однак назва вказаного приладу відсутня. Чек приладу «Драгер» не містить даних про приналежність його до будь-якого протоколу. До матеріалів справи не долучено копію сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу, за допомогою проводився огляд. У роздруківці тесту «Драгер» відсутні відомості про строк служби приладу та його технічне використання, градуювання протягом 6 місяців. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить лати та часу його складання, що дає підстави вважати, що вказаний акт було складено в інший день та час. ОСОБА_1 не було роз`яснено жодним чином його прав та не надано можливість надати пояснення. Відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також докази того, що транспортний засіб передавався іншій особі.

05.03.2024р. ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких вказав, що не визнає себе винним у вчинені вказаного правопорушення та в цілому надав заперечення, які узгоджуються із клопотанням його представника, описаного вище.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Білоус К.В. (особа, яка склала протокол) пояснив, що 12.12.2023р. він виконував свої посадові обов`язки, а саме патрулював на службовому автомобілі ділянку обслуговування. В цей час по дорозі с.Вапнярка у напрямку до смт.Чорноморське був помічений автомобіль «ГАЗ», який дивно рухався з дороги на обочину, та з обочину на дорогу (віляв), що викликало сумніви щодо стану водія. Вони зупинили вказаний автомобіль, як виявилося під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння. Запропонував пройти огляд на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 спочатку не дув у трубку як треба, хоча він його проінструктував. Результат продуття приладу «Драгер» показав перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з цим результатом ОСОБА_1 погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, у зв`язку із чим направлення на огляд до медичного закладу він не виписував. На питання адвоката Задорожньої В.О. щодо відеозапису, повідомив, що поліцейські заступають на добове чергування, тому будь-яка бодікамера не витримає фіксацію цілодобово, налаштуванням дати та часу на бодікамері займається відповідальна особа, яка видає бодікамеру, наголосив на тому, що з відеозапису вбачається, що будь-яких маніпуляцій, тиску на ОСОБА_1 не здійснювалося. Елементи живлення принтеру для роздруківки чеку «Драгеру» розрядилися, тому йому прийшлося його підзарядити, після чого результат був роздрукований та складений відповідний протокол.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пп.1-5,7 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №321412 від 13.12.2023р., з власноручних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він з протоколом згоден,

-роздруківкою проходження ОСОБА_1 алктесту «Драгер» від 12.12.2023р., результат продуття 1, 89 %о;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат продуття ОСОБА_1 алктесту «Драгер» склав 1,89 %о, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згоден із результатом;

-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені, в протоколі про адміністративні правопорушення;

При дослідженні відеозапису події, оцінюючи зовнішній вигляд та поведінку ОСОБА_1 , суд вважає, що, у стороннього спостерігача дійсно могли виникнути об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння.

Твердження адвоката Задорожньої В.О. про те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції в установленому законом порядку є недоречними, оскільки з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «віляв» по дорозі під час дії воєнного стану у нічний час. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорюється.

Крім того, суд надає критичну оцінку доводам адвоката Задорожньої В.О. про те, що поведінка ОСОБА_1 у доданих відеоматеріалах є повністю адекватною, ознаки алкогольного сп`яніння відсутні, оскільки вказані твердження обумовлені суб`єктивним сприйняттям адвокатом відеозапису, в той час коли, згідно Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З дослідженого відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу поліцейський назвався, повідомивши про виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння запропонував останньому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу шляхом продуття приладу «Драгер», при цьому поліцейський роз`яснив порядок продуття приладу, а ОСОБА_1 перевірив цілісність трубки (те що вона запечатана), поліцейський пояснював всі дії і як саме продувати прилад, однак вбачається, що спочатку ОСОБА_1 навмисно неправильно продуває прилад, (видуваючи замало). На питання поліцейського чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 пояснює, що пив пиво. Після отримання результату 1, 89 %о ОСОБА_1 відповідає, що з результатом згоден, відмовляється від проходження огляду в медичному закладі.

Суд звертає увагу на те, що на відеозаписі ОСОБА_1 намагається вмовити співробітників поліції не складати відносно нього протокол, оскільки він сам є колишнім працівником міліції, а зараз щойно повернувся з Херсону, що в черговий раз свідчить про його розуміння обставин вчинення ним правопорушення.

Посилання адвоката Задорожньої В.О. на некоректну роботу пристрою «Драгер» та недійсність огляду, суд не приймає до уваги, оскільки у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, ОСОБА_1 мав можливість пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, про що йому було роз`яснено співробітниками поліції. Однак з дослідженого відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 погодився із результатами проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмовився прослідувати до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду, про що чітко заявив.

Крім того, ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів справи не висловлював вимогу про надання співробітниками поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Також, клопотання про витребування вказаних документів на прилад «Драгер» не було заявлене представником ОСОБА_1 -адвокатом Задорожньою В.О. під час судового провадження, тому твердження про те, що прилад був несправним не знайшли свого підтвердження.

Повідомлення адвоката Задорожньої В.О. про те, що співробітник поліції проводив незрозумілі маніпуляції з приладом для роздруківки чеку «Драгеру», пояснюється тим, що поліцейський вставляв батарейки в принтер, що підтверджено відеозаписом та узгоджується зі показаннями поліцейського ОСОБА_2 .

Суд також надає критичну оцінку твердженням адвоката Задорожньої В.О. щодо різниці у часі, що відображена на відеозаписі з бодікамери (23 год. 38 хв.) та на мобільному телефоні поліцейського (23 год. 35 хв.), оскільки це є різні пристрої, вказана різниця є незначною, що в свою чергу не впливає на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що під час допиту поліцейського РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Білоус К.В. представник ОСОБА_1 адвокат Задорожня В.О. ставила провокативні питання, роблячи свої власні висновки, тим самим намагаючись заплутати свідка, однак поліцейський надав чіткі відповіді та пояснення, які узгоджуються з матеріалами справи та дослідженим відеозаписом.

Дослідивши відеозапис, суд не вбачає фактів здійснення поліцейськими тиску на ОСОБА_1 , а також застосування недозволених методів, крім того ОСОБА_1 та його представник зі скаргами на дії співробітників поліції до відповідних органів не зверталися.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що з моменту зупинки транспортного засобу до дій вказаних в протоколі (продуття приладу «Драгер» та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі) відеозапис не переривався.

Таким чином, суд розцінює позицію ОСОБА_1 та його представника як спосіб захисту, обумовлений прагненням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Решта доводів та заперечень висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 29.03.2018р., що підтверджено довідкою ТСЦ №5147 від 20.02.2024р., тому суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан