Провадження № 3/161/352/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.12.2023 року о 00:54 год у с. Струмівка Луцького р-ну по вул. Об`їздній, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`ягніння, а саме: звужені зінниці очей, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі в лікаря-нарколога ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав. Суду пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Під час його медичного освідування він, у силу фізіологічних особливостей організму, не зміг здати біологічне середовище (сечу). Натомість, будь-яких інших вимог йому не висували.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Цехош А.М. просив провадження відносно його підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що оскільки ОСОБА_1 не здав для аналізу сечу, у нього мало бути відібране іншого роду біологічне середовище, проте така пропозиція останньому не прозвучала. Відтак, дії його підзахичного не можна трактувати як порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 418102 від 01.12.2023 року;

- довідкою УПП у Волинській області від 06.12.2023 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2023 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 694 від 01.12.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду;

- рапортом від 01.12.2023 року;

- відеозаписом на якому зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- поясненнями допитаної в судовому засіданні у якості свідка лікаря-нарколога ОСОБА_2 , яка суду пояснила, що нею проводився огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння. Зазначила, що нею було складено висновок, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, оскільки після споживання ним достатньої кількості рідини, яка для дорослої людини є необхідною для виділення сечі, останній таку не надав;

- поясненнями допитаного в судовому засіданні у якості свідка поліцейського ОСОБА_3 , який суду пояснив, що після зупинки транспортного засобу Fiat Doblo, який рухався у комендантську годину, у його водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. У зв`язку з цим, останньому йому було запропоновано пройти огляд з метою виявлення такого стану в медичному закладі охорони здоров`я, на що він погодився. Однак, у медичному закладі, протягом тривалих спроб здати сечу для проведення огляду, така зроблена не була, а відтак його дії було кваліфікувано за ч.1ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, а також здобуті в ході розгляду справи, у суду немає, у свою чергу ОСОБА_1 та його захисником такі докази в жодній мірі спростовані не були.

У свою чергу, невизнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 , відмовившись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, порушив вимогу п. 2.5ПДРУкраїни, а відтак вчинив правопорушення за ознаками ч. 1ст. 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Суд також враховує ту обставину, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук