Справа № 943/1508/23 Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова Г.О.
Провадження № 33/811/318/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Заремби О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Заремби Олександра Олександровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 15 лютого 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, 30 липня 2023 року о 02 год. 02 хв за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, м. Буськ, вул. Львівська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд порушника на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ» за адресою м. Буськ, вул. Львівська, 77.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Заремба Олександр Олександрович в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Буського районного суду Львівської області від 15 лютого 2024 року та закрити провадження у справі.

Оскаржувану постанову апелянт вважає необґрунтованою, винесеною на основі припущень, з порушенням норм матеріального права, права на справедливий судовий захист, принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що оскаржувана постанова була винесена 15 лютого 2024 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 копії постанови не отримував, про її наявність та зміст дізнався лише 26 лютого 2024 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що працівниками поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП, відповідних відомчих інструкцій та наказів, у зв`язку з чим вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, не доведена належними і допустимими доказами. Стверджує, що відеозаписи є фрагментарними, не відображають обставин переслідування та (або) зупинки екіпажем поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , немає повного відображення процедури проходження огляду на стан сп`яніння з моменту виявлення підстав для цього і до моменту фіксації результатів.

Зокрема, вказує, що диск з відеозаписом, наявний в матеріалах справи, містить два фрагменти відео, записаного на нагрудний реєстратор. На першому файлі, з назвою «video 872867380 (1)», відеозапис розпочинається 30.07.2023 року о 02.22.54 год, тривалість 9 хвилин 49 секунд. На відеозаписі відображено автомобілі, які перебувають у нерухомому стані, працівник поліції роз`яснює порядок використання газоаналізатора. В подальшому ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, висловлює згоду пройти огляд у медичному закладі. Між поліцейськими та ОСОБА_1 проходить дискусія. Учасники події сідають у службовий автомобіль та слідують в Буську ЦРЛ, заходять у приймальну. ОСОБА_1 сідає на кушетку. Чути розмову про те, що у нього мають взяти кров, а також відмову поліцейських і медсестри «кров ми не берем», «для чого». ОСОБА_1 висловлює фразу «мені казали здавати кров». Медсестра, а не лікар, пропонує продути алкотестер, ОСОБА_1 говорить, що розмова йшла про кров, медсестра відходить від нього. Іде суперечка про перевірку, та про кров. Відеозапис завершується фразою ОСОБА_1 на запитання працівника поліції, що він не вживав алкоголю. Відеозапис завершується о 02.32.44 год. Другий відеофайл з назвою «IMG_5839» розпочинається о 02.37.54 год., тривалістю 14 хвилин 05 секунд. ОСОБА_1 продовжує сидіти на кушетці, жодних маніпуляцій з ним не проводиться, спілкується з працівником поліції. На 02.49.10 год., лікар дає йому в руки аркуш паперу. Завершується відеозапис відмовою ОСОБА_1 підписувати документи.

Вважає, що в даному випадку дії ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані працівниками поліції за п. 2.9 «а», як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що останній на місці знаходження транспортного засобу відмовився проходити огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, але просив відібрати у нього взірець крові для дослідження в лікарні, на що отримав відмову.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник Заремба О.О. подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржене рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні дані про отримання ним постанови, та, відповідно, дату ознайомлення з такою, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 016214 від 30 липня 2023 року (а.с.4), згідно з яким ОСОБА_1 30 липня 2023 року о 02 год. 02 хв за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, м. Буськ, вул. Львівська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд порушника на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ» за адресою: м. Буськ, вул. Львівська, 77.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до положень Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено, що за наслідками проведеного в закладі охорони здоров`я огляду, у відповідності до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», було складено висновок від 30 липня 2023 року № 171 (а.с. 3).

Так, згідно з висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2023 року №171 (а.с. 3), огляд ОСОБА_1 проводився о 02:30 год. 30 липня 2023 року у КНП «Буська центральна районна лікарня», за результатом проведеного огляду в освідуваної особи встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, апеляційним судом було витребувано у КНП Буської міської ради «Буська центральна районна лікарня» акт огляду ОСОБА_1 від 30.07.2023 зі змісту якого вбачається, що останній проходив огляд за допомогою приладу «Алкофор 30», за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,89%о, що і стало підставо для складання висновку та подальшого притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Доводи апелянта про те, що лікарем, ОСОБА_1 було відмовлено у відібрані зразків крові для встановлення стану алкогольного сп`яніння апеляційний суд не вважає безумовною підставою для скасування постанови з таких підстав.

За приписами п.8 даної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. За приписами п.3 розділу III Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами 12,13,14 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Таким чином, визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема, під час ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 пройшов огляд за допомого приладу «Акофор 307», за результатами огляду встановлено, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання висновку, який не викликає у суду апеляційної інстанції сумнівів у його достовірності.

Пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року передбачено право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду.

Водночас, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2023 року №171 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, та дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оспорював.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не може бути належним доказом, оскільки на такому не зафіксовано проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд вважає безпідставними з тих підстав, що законом (ст.266 КУпАП) не передбачено застосування технічних засобів фіксації під час проведення огляду у закладі охорони здоров`я, а тому відсутність відеозапису в цій частині не свідчить про недійсність процедури огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що ді ОСОБА_1 неправильно кваліфіковані за п.2.9а ПДР апеляційний суд до уваги не бере, з таких підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 30 липня 2023 року о 02 год. 02 хв за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н, м. Буськ, вул. Львівська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд порушника на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ» за адресою: м. Буськ, вул. Львівська, 77.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула адміністративного правопорушення відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинив , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджують порушення ним п.2.9 а ПДР.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушення приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, які б вплинули на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату Зарембі Олександру Олександровичу строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 15 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Заремби Олександра Олександровича в інтересах останнього без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк