ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424155 від 04 грудня 2023 року, громадянка ОСОБА_1 19 листопада 2023 року, о 02 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство, відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , а саме погрожувала останній фізичною розправою чинила психологічний тиск, при цьому не завдавши тілесних ушкоджень.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала, повідомила суд що дійсно 19.11.2023 року вона будучи у дома, де з нею проживає бабуся ОСОБА_3 , насварилася на останню оскільки бабуся дуже старенька їй виповнилося 86 років, та вона іноді не розуміє що з нею відбувається, де вона знаходиться тому і виникають певні сімейні непорозуміння. Враховуючи похили вік бабусі ОСОБА_3 намагається їй допомагати та заспокоювати, але це лише приводить до певних непорозумінь. Додатково зазначила, що ніяких насильницьких дій психологічного характеру не вчиняла, погроз в адресу бабусі не висловлювала, оскільки це нічим не підтверджено просила справу закрити.

Захисник Смірнов С.М. підтримав позицію своєї довірительки і також просив закрити справу, оскільки вважає доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства в сім`ї, відносно бабусі ОСОБА_3 не має, які і свідків та очевидців події, та заява до правоохоронних органів подавав син потерпілої а не сама потерпіла.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд дійшов наступних висновків.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди,економічного характеру , яка була чи могла бути завдана потерпілому. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що при складанні протоколу було нібито встановлено можливість настання психологічної шкоди, яка могла бути завдана потерпілій ОСОБА_3 , про те, доказів на підтвердження реальності вчинення правопорушення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 надано не було. Відтак, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічного характеру потерпілої, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку, суд прийшов наступного висновку.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, бажаючи завданню психологічної шкоди потерпілому, вчиняє відповідні протиправні дії, отже, робить це свідомо. Однак, будь-які докази про наявність у діях ОСОБА_1 умислу у застосуванні психологічного насильства, матеріали справи не містять.

Крім того, адміністративний матеріал оформлений неналежним чином та не містить доказів, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ст. 173-2 КУаАП та в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про застосування ОСОБА_1 психологічного насильства до ОСОБА_3 окрім пояснень останніх, та пояснення сина потерпілої ОСОБА_4 , який очевидцем будь яких конфліктів не був, тому суд оцінює критично вказані пояснення.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертаю увагу на те, що працівниками Жмеринського РВП було допущено спрощений підхід до складання адміністративних матеріалів, проігноровано права особи, яку притягують до відповідальності, а також, вжито всіх заходів для швидкого, але упередженого складання протоколу без вчинення реального правопорушення зі сторони ОСОБА_1 ..

На глибоке переконання суду, фактичні обставини справи не можуть грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, а відтак, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 скоїла інкриміноване їй правопорушення суду не надано, суд вважає, що справу слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись, ч.1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.283,284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Порощук П.П.