Справа № 279/356/24 провадження №3/279/397/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ст.126 ч.5,130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП.

Постановою суду від 27.03.2024 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 , 02.01.2024 року о 16.34 год. на а/д М-07 145 км поблизу с.Грозино Коростенськиий район керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування транспортним засобом, при цьому приятгувався до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП відповідно до постанови БАД957135 від 06.11.2023, чим порушив пункт 2.1а Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.126 ч.5 КУпАП.

В той же час ОСОБА_1 , 02.01.2024 року о 16.34 год. на а/д М-07 145 км поблизу с.Грозино Коростенськиий район керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність, порушення мови, поведінка, що не відповідає обвстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога водій відмовився. Від керування відстороненний згідно ст.26 КУпАП шляхом залишення транспортного засобу в дозволеному ПДР місці, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та день розгляду справи, будь-яких заяв, клопотань суду не надавав. Також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail ). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.268 КУпАП, якою визначено справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним,

суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126, 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Переглядом відеозаписів встановлено, що на запитання поліцейських ОСОБА_1 погоджувався на місці пройти освідування, а від пропозиції пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився. При цьому, поведінка водія була звичайною, адекватною, спілкування носило продуктивний характер, логічно пояснював свою позицію, був спокійний, врівноважений, ознак, які б свідчили про перебування в нетверезому стані, не проявляв. Отже, вказаний доказ не містить даних про те, що ОСОБА_1 мав ознаки будь-якого сп`яніння.

При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування на місці зупинки, на що він був згоден, тому підстави для направлення його на освідування до медичного закладу (відмова від проходження освідування на місці зупинки або незгода з результатами освідування) взагалі не виникли.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності явних ознак перебування в такому стані, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

При цьому, суд не має виконувати функцію обвинувача в справі (рішення ЄСПЛ в справах "Карелін проти Росії", "Михайлова проти України").

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст.126 ч.5 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.126 ч.5 КУпАП, оскільки його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№608967 від 02.01.2024, постановою серія БАД№957135 від

06.11.2023 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ст.126 ч.2 КУпАП, постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Враховуючи відповідальнсть за ст.126 ч.5 КУпАП суд вважає за доцільне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років. При цьому, суд не вбачає за необхідне застосовувати до ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу. Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень. Відповідно до ст.36 КУпАП, матеріали про вчинення особою, що притягується до відповідальності ряду порушень розглядаються одночасно, відповідно до положень вказаної норми Закону. У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави. Керуючись ст.ст. 36, 126 ч.5, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач ГУК у Житомир обл./Житомир обл./21081300/, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA0006001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач ГУК у м.Києві /22030106/, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1.КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

Постанова підлягає примусовому виконанню в разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі їїоскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом