П О С Т А Н О В А

Іменем України

"15" квітня 2024 р. Справа153/376/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 27.02.2024 о 22 годині 23 хвилині, по вул.Лесі Українки в с.Приборівка, керував автомобілем Lifan LF200-10В, д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме: «А», чим порушив п.2.1 А ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП не належить до категорії справ, які розглядаються за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, ознаками цього правопорушення є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч.2 ст.126 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Тобто, єдиною підставою для кваліфікації дій особи за ч.5 ст.126 КУпАП є наявність постанови про визнання особи винною у вчиненні протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2-ч.4 ст.126 КупАП, яка набрала законної сили.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №320527 від 01.03.2024; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ББА №335831 від 01.03.2024; повідомлення відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області №2736/229/01-2024 від 05.03.2024; копію рапорта інспектора СРПП відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Олійника І.; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №916580 від 27.02.2024; відеозапис, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами другою - четвертою ст.126 КУпАП протягом року до дня вчинення цього правопорушення, та застосування до нього заходів адміністративного стягнення.

В протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський посилається на те, що ОСОБА_1 правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме: за ч.2 ст.126 КУпАП від 12.07.2023 БАД 282625 та ст.126 ч.2 КУпАП від 28.07.2023 БАД 237868, однак вказані постанови в матеріалах справи відсутні.

У справі Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v.Russia, рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelin v.Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 126, 221, 251, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець