Справа № 509/1186/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 008477 від 20.02.2024 року 12.02.2024 року біля 22:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, смт Великодолинське, вул. Вишнева, 44а, собака ОСОБА_1 породи «аляскінський маламут» кличка «Маленький», загриз три гуски та покусав п`ять качок, які в подальшому 13.02.2024 року померли, які належали ОСОБА_2 , чим своїми діями ОСОБА_1 порушила правила утримання собаки, що в подальшому спричинило майнову шкоду ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене 3 ст. 154 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, заперечувала проти викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, адже жодних доказів що саме її собака загризла сусідських гусей та качок немає. У неї дійсно є собака породи «аляскінський маламут» кличка «Маленький», документів на собаку не має, адже взяла її уже дорослою та не займалася цим. Також вказала що вона уже відшкодувала шкоду сусіду, і їй незрозуміло за що вона притягається до відповідальності. Ще раз вказала що прямих доказів що саме її собака гризла качок та гусей ОСОБА_2 не має.

До суду також надала заяву в якій зазначила, що у самого ОСОБА_3 є дві собаки, які безконтрольно бігають по території, одна з них це пітбультер`єр. Навіть сусіди підкормлюють його собак, собаки постійно голодні, в зв`язку з чим вважає що навіть і його собаки могли загризти гусей. Доказів немає що її пес загриз тварин. Її собака по кличці Маленький навіть не загарчав на ОСОБА_2 коли той стояв біля нього з палкою та бив його по голові, порода маламут дуже добродушна. Тушки гусей сусід їй не віддав, але вона йому заплатила за них 1000 (одну тисячу) грн., дала пляшку горілки та закуску, а він навіть не забрав свою заяву яку подав до поліції. Також просила суд зробити запит щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , думає що він хворіє на шизофренію. До заяви долучила письмові пояснення свідка.

Судом досліджено відеозапис який долучено до матеріалів справи у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На відеофайлах зафіксовано понівечених гусей та качок, троє лежали нерухомо в крові - перегризені, інші було покусані зі слідами крові. Поруч біля гусей стояв пес, візуально схожий на породу хаскі (так як і вказано в поясненнях ОСОБА_1 , собака не відходив від гусей, та на слова ОСОБА_4 «іди звідси» лише ліг біля мертвих гусей.

Після дослідження відеозапису ОСОБА_1 зазначила що не зафіксовано що саме її собака перегриз гусей та покусав качок. На відео зафіксовано як на її собаку замахуються палкою та кричать.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Диспозиція ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей чи її майну.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушила правила утримання собаки, що спричинило заподіяння шкоди іншим тваринам, а саме гусям та качкам, власниками яких є ОСОБА_2 , тобто, дії передбачені ч.3 ст. 154 КУпАП.

Таким чином є достатньо підстав вважати, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 008477 від 20.02.2024, відповідно до якого 12.02.2024 року біля 22:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, смт Великодолинське, вул. Вишнева, 44а, собака ОСОБА_1 породи «аляскінський маламут» кличка «Маленький», загриз три гуски та покусав п`ять качок, які в подальшому 13.02.2024 року померли, які належали ОСОБА_2 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.02.2024 року у ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 свідка;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 свідка;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.02.2024 року ,відповідно до яких зазначила що має собаку породи «аляскінський маламут» візуально схожий на породу хаскі, на прізвисько ОСОБА_7 . Документів на собак не має, собаку взяла дорослою, її власники виїхали з країни, на даний момент не займалася оформленням документів. 12.02.2024 року її собака на прізвисько ОСОБА_7 біля 22:00 год невідомими способом проник на територію сусіда Михайла за адресою: АДРЕСА_1 та загриз три його гуски, також міг покусати качок. Вона відшкодувала ОСОБА_8 1000 грн. свою вину визнає в повному обсязі та зобов`язується в подальшому дотримуватися правил утримання собаки;

- фото таблицями та відеозаписом з місця події.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо заперечень ОСОБА_1 щодо своєї винуватості у вчиненому правопорушенні під час розгляду справи, та посилання на те що її собака дуже доброзичлива, та що у ОСОБА_2 є собаки які могли загризти тих гусей нічим не підтверджені. Суддя також не приймає до уваги викладене в письмових поясненнях щодо ймовірного діагнозу ОСОБА_2 , оскільки вказане не має жодного відношення до справи, та жодним чином не впливає на розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст. 154 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварини, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме у виді штрафу з конфіскацією собаки.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Керуючись ч. 3 ст. 154, 40-1, 283,284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, й накласти на неї стягнення у виді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. з конфіскацією собаки породи «аляскінський маламут» кличка «Маленький».

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя Є. М. Панасенко