ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1150/23 Номер провадження 33/814/494/24Головуючий у 1-й інстанції Кириченко О.С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 8 липня 2023 року о 14 год. 30 хв. по вул. Технікумівська в с. Писарівщина Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом мопедом Верховина, без державного реєстраційного номеру, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 оскарживши її в апеляційному порядку подавши до суду апеляційну скаргу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить змінити постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року в частині стягнення штрафу у подвійному розмірі у сумі 34000,00 грн на адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд безпідставно застосував частину 2 статті 308 КУпАП при винесенні постанови, оскільки ця норма застосовується в порядку примусового виконання і не належить до компетенції суду.

В апеляційній скарзі, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який був порушений з поважних причин.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про розгляд у справі в судове засідання не з`явився.

Захисник адвокат Кріль О.В. в поданій до апеляційного суду заяві просила справу слухати за її відсутності, підтримавши вимоги апеляційної скарги.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки він не був повідомлений про розгляд у справі в суді першої інстанції, а про винесену постанову дізнався 11 січня 2024 року через застосунок «Дія», коли йому надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за для ефективного здійснення захисту прав та свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі подачі апеляційної скарги, яка має містити обґрунтовані та зважені зауваження щодо постанови місцевого суду, важливе значення має всебічне дослідження оскаржуваного рішення, зокрема шляхом ознайомлення або отримання її копії.

Враховуючи, що наведені обставини пропуску строку на оскарження постанови судді першої інстанції є поважними, то клопотання про поновлення строку на оскарження постанови слід задовольнити.

Щодо оскарженої постанови

Оскільки ОСОБА_1 не оспорює свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а постанова судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року оскаржується тільки в частині стягнення штрафу в подвійному розмірі, тому постанову судді переглядається тільки в цій частині.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції правильно зазначив обставини вчинення адміністративного правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 та кваліфікацію його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови про адміністративне правопорушення, а саме розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

У частині 1 вище вказаної статті зазначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 2 друга даної статті вказує, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тобто, безпідставними є аргументи апелянта про те, що суд першої інстанції пославшись на положення статті 308 КУпАП, вийшов за межі судового розгляду.

За змістом оскаржуваної постанови в її резолютивній частині місцевий суд здійснив роз`яснення норм, які містяться у частині 2 статті 308 КУпАП зазначив про те, що у випадку несплати штрафу в строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню подвійному розмірі. Це твердження узгоджується з положеннями вище зазначеної статті 283 КУпАП, згідно з якою постанова суду повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в резолютивній частині оскаржуваної постанови судом першої інстанції містяться посилання на правові наслідки передбачені частиною 1 статті 307 КУпАП.

Санкція стаття 130 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Зважаючи на вище наведене суд першої інстанції не вийшов за межі своєї компетенції та застосував адміністративне стягнення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а в подальшому лише роз`яснив наслідки невиконання статті 307 КУпАП.

Враховуючи неведене, апеляційний суд зазначає, що судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Висновки суду

Отже, доводи апеляційної скарги не оспорюють висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Також, необхідно зауважити, що постанова судді про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу виконується в порядку, передбаченому статтями 307 - 310 КУпАП, після набрання постановою законної сили, тобто на стадії виконання постанови після її звернення до виконання, а не на час судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль