ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у м.Дніпро за участю секретаря судового засідання Дорошенка Д.С., в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його захисника Орешина Петра Петровича (у режимі відеоконференції),

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянка України, офіційно не працевлаштована, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень 00 копійок.

Відповідно до змісту постанови 27 вересня 2023 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_2 .. В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівникам поліції порушено строк складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, подія, за наслідками якої було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №612366, відбулася 27 вересня 2023 року. Відділ поліції про дану подію дізнався 03 жовтня 2023 року, коли працівником поліції було складено Форму оцінки ризиків вчинення насильства, яка міститься в матеріалах справи, а протокол про адміністративне правопорушення складено лише 07 листопада 2023 року.

Крім того, відповідно до приписів ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП розглядаються протягом доби, однак суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області справа розглядалася понад місяць. Перше судове засідання було призначено на 14 листопада 2023 року, а постанову ухвалено 19 грудня 2023 року.

ОСОБА_1 звертає увагу, що судом першої інстанції було порушено її право на таємницю особистого життя. Так, остання не надавала згоди на розголошення свого особистого життя у залі судових засідань суду першої інстанції.

Щодо відхилення судом першої інстанції пояснень свідка ОСОБА_3 , апелянтка вважає, що висновки суду в цій частині є необґрунтованими, адже свої пояснення свідок давав під присягою та ним були наведені обставини, які жодним іншим свідком спростовані не були. Навіть самим ОСОБА_2 не заперечувався факт наявності у нього в руках ножа.

Апелянтка наголошує, що конфліктна ситуація між нею та сином була зумовлена його небажанням виконувати покладені на нього обов`язки вчитися. Така поведінка молодшого сина, на думку ОСОБА_1 зумовлена бажанням допомогти старшому брату, щоб уникнути можливої мобілізації.

Крім того, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі, з посиланням на роз`яснення прес-служби Хмельницького апеляційного суду, наведено розмежування понять «насильство» та «конфлікт» та доводиться факт саме конфліктної ситуації між нею та її сином.

Під час апеляційного перегляду:

- ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, просила апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення;

- потерпілий ОСОБА_2 та його захисник Орешин П.П. заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши витребувані із Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суддя місцевого суду послався на допустимі докази, що містяться в матеріалах справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №612366 від 07.11.2023 року, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з приводу обставин адміністративного правопорушення, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства за результатами бесіди інспектора СЮПВП Новомосковського РВП старшого лейтенанта поліції Кірюшина А.І. з потерпілим ОСОБА_2 та кривдником ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , лист начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради Кравченко І. начальнику Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Юркевичу С. від 02.10.2023 № 408, заяву ОСОБА_5 начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради, акт проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №612366 від 07.11.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 27 вересня 2023 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "згідно ст.63 Конституції України". Крім того, зафіксовано, що особистий огляд та речей не проводився, речі у ОСОБА_1 не вилучались. Правопорушенням не заподіяно матеріальну шкоду.

Згідно форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеної 03 жовтня 2023 року інспектором СЮ ПВП Новомосковського РВП старшим лейтенантом поліції Кірюшиним А.І. (а.с.2-3) мати, ОСОБА_1 маніпулює та погрожує неповнолітньому ОСОБА_2 , ображає його та чинить сварки.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дніпропетровськ, про що в Книзі реєстрації народжень 28 березня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 190. Батьками останнього є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Згідно пояснень ОСОБА_2 (а.с.5) вбачається, що 27 вересня 2023 року він був у себе вдома. Через будильник проспав 2 уроки, через що цього вечора приблизно о 22.00 у ним з матір`ю стався конфлікт. Мати його ображала нецензурною лайкою, погрожувала йому фізичною розправою, вона заборонила йому їсти, а коли він пішов на кухню, то мати покликала свого співмешканця ОСОБА_8 , який його побив. На його крики прибігли сусіди, які забрали його до себе, викликали поліцію. При цьому мати за нього не заступилася, не викликала йому швидку. Мати хотіла «замаяти» цю справу та максимально йому перешкоджала звернутися за медичною допомогою та в поліцію, погрожувала, що здасть до дитбудинку. Після інциденту він ночував у тітки, а потім його забрав рідний брат по матері ОСОБА_9 в м. Київ, де наразі він і проживає. Додому повертатися не хоче, оскільки боїться співмешканця матері. Просив притягнути матір до відповідальності.

Відповідно до змісту листа начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради Кравченко І. начальнику Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Юркевичу С. від 02.10.2023 № 408 (а.с.7) 02.10.2023 до служби звернувся ОСОБА_5 з заявою про вчинення насилля над дітьми: ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , у зв`язку з чим начальник служби просить залучити працівників СЮП Новомосковського РВП для вжиття невідкладних заходів відповідно до чинного законодавства.

За змістом заяви ОСОБА_5 начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 02.10.2023 року (а.с.8) останнім повідомлено про те, що його молодший брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з ситуацією, яка склалася в родині його матері ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де протягом тривалого часу матір з її співмешканцем ОСОБА_11 вчиняють фізичне та психологічне насильство стосовно його братів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , б`ють їх, висловлюються нецензурною лайкою, обмежують доступ до їжі. Вважає, що в родині матері є загроза здоров`ю та життю братів.

Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9) рекомендовано залучити до роботи з дитиною психолога.

При цьому, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №612366 від 07.11.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, всупереч вимогам КУпАП, уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області був складений лише 07 листопада 2023 року, тобто через сорок один день, з моменту виявлення правопорушення 27 вересня 2023 року. Однак, судом апеляційної інстанції враховано ті обставини, що форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства була складена 03 жовтня 2023 року (а.с.2). Проте, даний факт не впливає на висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, а саме умисних дій психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на адресу свого сина, потерпілого ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, за обставин, встановлених рішенням суду.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-2 КУпАП, узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-2 КУпАП, а тому доводи її апеляційної скарги щодо відсутності належних та допустимих доказів вини у вчиненні адміністративного правопорушення є неспроможними.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.172-2 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень 00 копійок, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2023 року є законною та вмотивованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-20 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Рябчун