Справа № 303/8301/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
09.01.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Пархоменка М. В.,

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст.130 КУпАП і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення суми сплати штрафу задоволено: ухвалено розстрочити ОСОБА_1 , сплату суми штрафу в розмірі 17 000,00 гривень строком на 10 (десять) місяців, зі сплатою штрафу щомісячно, протягом десяти місяців, рівними частинами по 1700,00 (тисяча сімсот) гривень, починаючи з дня набрання постановою законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.
Згідно з постановою, 22.11.2022, о 21:57 годині, водій ОСОБА_1 у м. Мукачево по вул. Масарика Томаша, 44А, у стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом марки «RENAULT LOGAN» д/н знак НОМЕР_1 . На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога погодився, при проходженні медичного огляду визначено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння відповідно до медичного висновку №477 від 22.11.2022. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 „а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, згідно з цією ж постановою, 09.12.2022, о 20:22 годині, водій ОСОБА_1 , в м. Мукачево по вул. Садова, 14, керував транспортним засобом марки «RENAULT LOGAN» д/н знак НОМЕР_1 , з очевидними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. На пропозицію поліцейських про проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
17 січня 2023 року, постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області на підставі ст. 36 КУпАП, адміністративні матеріали №303/8301/22, 3/303/3660/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 та адміністративні матеріали №303/8771/22, 3/303/3899/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП були об`єднані в одне провадження.
В апеляційній скарзі адвокат Пархоменко М. В. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, позаяк такий пропущено через поважні причини. Зазначає, що у день розгляду справи ОСОБА_1 не отримував копію судового рішення, відтак через погіршення стану здоров`я у подальшому також не мав можливості особисто прибути до суду, щоб отримати копію постанови. Тому, адвокат Пархоменко М. В. ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови 30 січня 2023 року. Вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що у матеріалах справи відсутнє будь-яке направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські ні 22.11.2022, ні 09.12.2022 у встановленому законом порядку не направляли водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить або про вибірковість наданих співробітниками поліції матеріалів до суду або про відсутність самого факту направлення ОСОБА_1 для проходження освідування у медичному закладі. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Пархоменка М. В., які були належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать довідка про доставку SMS-повідомлення від 08.11.2023, однак на розгляд справи не з`явились. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема 23.08.2023 (а. с. 47-51), 24.08.2023 (а. с. 52-55), 08.11.2023 (а. с. 56), при цьому доказів про поважність причин неявки ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Пархоменка М. В. на вищевказані засідання, до апеляційного суду стороною захисту надано не було. Водночас суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про проведення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , бере до уваги зміст надісланої ним заяви від 09 січня 2024 року про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , та без участі захисника, адвоката Пархоменка М. В. За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки є найбільш зацікавленим в її розгляді, тому апеляційний суд, відповідно до ст. 294 КУпАП, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Пархоменка М. В.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи у місцевому суді, водночас, у матеріалах справи містяться відомості про те, що його повідомлено про розгляд справи, зокрема про належне інформування ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 17.01.2023, свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення від 22.12.2022. З оскаржуваної постанови також убачається, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи, водночас наявні у справі відомості свідчать про те, що копію оскаржуваної постанови сторона захисту отримала лише 30 січня 2023 року за заявою адвоката Пархоменка М. В. (а. с. 31). Тому, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено через поважні причини, які унеможливили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративних правопорушень, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517238 від 22.11.2022, водій ОСОБА_1 22.11.2022, о 21:57 годині, в м. Мукачево по вул. Масарика Томаша, 44А, керував транспортним засобом марки «RENAULT LOGAN» д/н знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога погодився, при проходженні медичного огляду визначено, що ОСОБА_1 , відповідно до медичного висновку №477 від 22.11.2022, знаходиться в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 „а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. З протоколу також убачається, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи: посвідчення водія НОМЕР_2 DSL 14/12/2013 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомився, копію його отримав.
Розпискою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що ОСОБА_1 зобов`язується залишити на зберігання транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN» д/н знак НОМЕР_1 , на місці зупинки (а. с. 2).
Висновком лікаря нарколога КНП «Мукачівська ЦРЛ» №477 від 22.11.2022 ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. З висновком лікаря ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 3).
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6204186 від 22.11.2022, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а. с. 5).
На відеозаписі, який наявний у матеріалах, подія за участі ОСОБА_1 зафіксована у хронологічній послідовності. Так, зупинивши транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_1 поліцейські помітили у водія очевидні ознаки наркотичного сп`яніння, відтак запропонували йому проїхати до докладу охорони здоров`я для проходження освідування. Лікаркою, яка проводив огляд о 23.30 год 22.11.2022 року ОСОБА_2 , констатовано, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №517255 від 09.12.2022 року, підтверджується, що водій ОСОБА_1 09.12.2022 , о 20:22 годині, в м. Мукачево по вул. Садова, 14, керував транспортним засобом марки «RENAULT LOGAN» д/н знак НОМЕР_1 , з очевидними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. На пропозицію поліцейських про проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Вищевказані обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_1 про залишення на зберігання транспортного засобу на місці зупинки (а. с. 16), копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №295373 від 09.12.2022 за ч.5 ст.121 КУпАП (а. с. 18), та відеозаписом від 09.12.2022, на якому у хронологічній послідовності зафіксована подія за участі ОСОБА_1 (а. с. 20).
Вивчивши та проаналізувавши наявні у справі докази, надавши їм об`єктивну правову оцінку, суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.130 КУпАП.
Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікарки, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаного документу щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікарка при виконанні свої посадових обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень.
При ухваленні судового рішення, апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п.2.9 «а» ПДР України) так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5 ПДР України), які передбачені різними пунктами ПДР України.
При оцінці доводів апеляційної скарги, апеляційним судом враховується у тому числі зміст наданих під час розгляді справи місцевим судом пояснень особи, яка притягується до адміністративного правопорушення - ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.130 КУпАП визнав, щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Крім цього, у зв`язку із важким матеріальним становищем (на даний час ніде офіційно не працює, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей) просив розстрочити йому сплату суми штрафу, рівними частинами, щомісячно протягом 10-ти місяців.
З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не впливають на висновки суду першої інстанції твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє будь-яке направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські ні 22.11.2022, ні 09.12.2022 у встановленому законом порядку не направляли водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить або про вибірковість наданих співробітниками поліції матеріалів до суду або про відсутність самого факту направлення ОСОБА_1 для проходження освідування у медичному закладі. Визнаючи доводи цій частині необґрунтованими, апеляційний суд звертає увагу на те, що сукупність доказів, які наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення безумовно свідчить про те, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відмовившись від проходжень освідування, та п. 2.9 «а» ПДР, оскільки керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що власне, визнав особисто під час розгляду справи у місцевому суді.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час розгляду апеляційної скарги такі не встановлені.
З урахуванням викладеного, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - вказані правопорушення є грубими порушеннями правил дорожнього руху та потенційно небезпечними для суспільства, оскільки становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Пархоменко М. В., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Пархоменку М. В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Пархоменко М. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН