П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.06.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12.03.2024 року о 18:40 год. в м. Львів на вул. Симоненка, 10, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , що здійснювала перехід по переходу. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішохід отримав тілесні ушкодження.Чим порушив вимоги п. 2.3.б, 18.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повістки.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Відтак доходжу до переконання про можливість завершення розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Законний представник потерпілої - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 12.03.2024 року близько 18:40 год. її донька ОСОБА_2 переходила нерегульований пішохідний перехід, під час чого автомобіль Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснив наїзд на її доньку, в результаті чого донька отримала струс мозку, забійні рани, дитину часто болить голова, ОСОБА_1 відшкодував лише 3000 гривень, в перші дні після ДТП провідував доньку, в подальшому на з`язок не виходив, слухавку від ОСОБА_3 не бере. Просила позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення правопорушника, в яких ОСОБА_1 зазначив, що 12.03.2024 року він, рухаючись на автомобілі Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Симоненка, підїжджаючи до церкви, поруч з якою знаходився нерегульований пішохідний перехід, побачив дівчинку, яка переходила перехід і знаходилась на зустрічній стороні з ліва на право. Він різко загальмував, однак здійснив наїзд на пішохода лівим дзеркалом заднього виду. ОСОБА_1 зупинився за пішохідним переходом, вийшов з автомобіля та підійшов до дівчинки, яка піднімала з асфальту окуляри та телефон, допоміг їй піднятись, підняв на руки та виніс на тротуар і тримав на коліні. Тим часом перехожі здійснили виклик на 102 та 103. Дівчинка розмовляла з мамою по телефону та повідомила про ДТП.

Згідно з довідкою, виданою КНП "1 Територіальне медичне об`єднання м. Львова" ВП "Лікарня Святого Пантелеймона" від 14.03.2024 року, ОСОБА_2 поставлено діагноз: струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Згідно з п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.18.1 Правил дорожнього руху України, Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується дослідженими в ході розгляду справи протоколом про адміністративне порушення серії ААД №868828 від 11.04.2024, схемою місця ДТП, поясненнями правопорушника наданими працівникам поліції, поясненнями законного представника потерпілого.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушення п.2.3.б, 18.1 Правил дорожнього руху, доведена повністю.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 36 КУпАП, з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нових правопорушень, враховуючи заподіяння легких тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_2 , необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами засобами на строк 6 (шість) місяців, тобто стягнення в межах санкції передбаченої ст. 124 КУпАП.

Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з особи яка притягається до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 36, 124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 гривні 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львіського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Мигаль Г.П.