№ провадження 3/208/408/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотов І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, домашня адреса: АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ПП «КІ-97», за ч.1 ст.163-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу № 46480/04-36-04-11-11/25009982 від 12.12.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення - порушення терміну сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно по Податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2023 рік № від 20.02.2023р. у сумі 5213,36грн. терміном сплати 30.10.2023р., фактично сплачено 15.11.2023р., про що складено Акт камеральної перевірки від 28.11.2023 року № 44433/04-36-04-11-06/25009982, чим порушено п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст. 163-2 КУпАП України,

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 46480/04-36-04-11-11/25009982 від 12.12.2023, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення;

- копією акту камеральної перевірки від 1328.11.2023 року № 44433/04-36-04-11-06/25009982, яким виявлено порушення терміну сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно по Податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2023 рік № від 20.02.2023р. у сумі 5213,36грн. терміном сплати 30.10.2023р., фактично сплачено 15.11.2023р;

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Суддею досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме порушення терміну сплати узгодженої суми грошового зобов`язання та її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 163-2 КУпАП, досліджені докази узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно із ст.22КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В даній нормі реалізується принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

При визначенні міри покарання суд враховує, що підстави, на основі яких було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам чи окремим громадянам, відсутні негативні наслідки після вказаної події, а також враховуючи, що податкове зобов`язання було сплачено 15.11.2023 в повному обсязі, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосивши їй усне зауваження, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 22, ч.1 ст.163-2, 247, 268, 283-285, 289, 290 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1ст.163-2 КУпАП та, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Ізотов В.М.