Справа № 645/233/24
Провадження №3/645/344/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює директором підприємства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.01.2024 р. о 01 год. 55 хв., керував автомобілем марки «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , по проспекту Петра Григоренка, 21 в м.Харкові, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 55 від 07.01.2024 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, пояснив суду, що він багато подорожує по роботі, в цей день повертався з м. Одеси, не розрахував час, їхав вже в коменданську годину, зупинився на заправці, под`їхали працівники УПП, сказали, що порушив коменданську годину. Він надавав працівникам УПП документи, для встановлення особи. Інспектор УПП зазначив, що він перебуває у стані алкогольного сп`янінні, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. На місці огляд за допомогою Драгера він не проходив, погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я наркологічному діспансері. В наркологічному диспансері провели огляд, він здав на дослідження сечу, з результатами висновку не погоджується. Не знає, чому результат виявився позитивним. Повторно за проведенням тесту до медичного закладу не звертався, дії працівників УПП не оскаржував.

Захисник притягуваного ОСОБА_1 адвокат Гринишин Є.В. у судовому засіданні пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП жодним допустимим доказом не доведена, а тому провадження у справі має бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування чого пояснив, що чинним порядком проведення огляду на стан сп`яніння та виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння не передбачено права працівників поліції пропонувати пройти огляд у медичному закладі до проходження і незгоди з результатом чи відмови від проходження огляду на місці зупинки ТЗ. Порядок фіксації огляду чи відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння чітко визначений законодавством, зокрема, останній фіксується за допомогою залучення не менш, як двох свідків. В разі неможливості залучення свідків - за допомогою відеофіксації. Як вбачається із відеозаписів, що долучені до матеріалів справи, що узгоджується і з іншими матеріалами - ОСОБА_1 взагалі ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння «на місці зупинки ТЗ», при цьому свідки проведення такого огляду також відсутні, що зокрема, зазначено у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Вказане свідчить про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та відповідно до положення статті 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням порядку, що в свою чергу свідчить про недійсність результатів такого огляду. Крім того, матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на проведення огляду до КНП ХОР «ОКНЛ», а тому незрозуміло з яких підстав його було доставлено до лікаря нарколога та чому саме до цього. Як вбачається із Висновку № 55 від 07.01.2024 року - документи, що посвідчують його особу лікарю наркологу не були надані, а його контактні дані (ПІБ) були використані із Направлення, яке взагалі працівниками поліції не складалось та в матеріалах справи не міститься. Форма направлення на огляд працівником поліції не складалась та у матеріалах справи відсутня, можна дійти тільки висновку, що працівники поліції відвезли ОСОБА_1 до «кишенькового» лікаря, який видав необхідний поліцейським висновок та при ньому настільки хотів вислужитись перед ними, що складаючи та підписуючи висновок № 55 від 07.01.2024 року, у якому стверджуючи, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, навіть не встановив особу людини, яка такий огляд проходила, точніше - встановив на підставі неіснуючого документу - направлення.

Також захисник зазначає, що він звертався до КНП ХОР «ОКНЛ» із адвокатським запитом № від 22.01.2024 року з проханням повідомити чи доставлявся до КПН ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» у період з 01.55 години по 03.30 години 07.01.2024 року для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а якщо так - просив повідомити хто та коли доставляв, надати належним чином посвідчену копію відповідної сторінки журналу реєстрації, повідомити про результати огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та копію Акту зазначеного огляду. 02.02.2024 року було надано відповідь № 181 від 02.02.2024 року, із аналізу якої вбачається, що надати запитувану інформацію у КНП ХОР «ОКНЛ» немає змоги, оскільки відсутній дозвіл ОСОБА_1 на розголошення медичної таємниці. Крім того, адвокат Гринишин Є.В. також звернувся до УПП в Харківській області ДПП із адвокатським запитом № від 22.01.2024 року, у якому просив повідомити чи виносились працівниками УПП в Харківській області ДПП (в тому числі інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 старшим лейтенантом поліції Півень Кирилом Олексійовичем) Постанови у справах про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що мало місце 07.01.2024 року, а якщо так - просив надати належним чином посвідчені копії відповідних Постанов у справах про адміністративні правопорушення. 25.01.2024 року УПП в Харківській області ДПП було надано відповідь за підписом заступника начальника УПП в Харківській області ДПП № 50аз/41/14/02-2024 від 25.01.2024 року, із аналізу якої вбачається, що відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.01.2024 року Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі не складалось. Зазначене свідчить про те, що була відсутня підстава для «зупинки ТЗ», а саме за нібито не зупинення на вимогу поліцейського, як це зазначав на відеозаписі працівник поліції, який саме таким чином пояснив причину «зупинки ТЗ». В матеріалах справи відсутні постанови згідно яких водія притягнуто до відповідальності за порушення ПДД до зупинки ТЗ, відсутні дані про технічну несправність ТЗ, водій чи пасажири (хоча вони були відсутні у ТЗ) не були учасниками дорожньо- транспортної пригоди, авто не перебувало в розшуку, не було необхідності залучення водія в якості свідка чи надання допомоги поліцейським чи іншим учасникам дорожнього руху, на даній ділянці дороги не було обмежено рух транспортних засобів, в авто не здійснювалось перевезення вантажу, який би створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху, відсутні дані про порушення порядку використання спецсигналів (постанови про це не виносились), автомобіль перебуває на українській реєстрації, а тому зупинка з підстави виявлення ТЗ, що зареєстрований в іншій країні не могло бути причиною зупинки, була відсутня інформація, що водій самовільно залишив місце утримання військовополонених (дані про це також не встановлено). Вказане свідчить про відсутність підстав для «зупинки ТЗ», що передбачені статтею 35 Закону України «Про національну поліцію», а отже всі подальші дії, в тому числі - вимагання документів на право керування ТЗ, виявлення ознак алкогольного сп`яніння та вимога пройти відповідний огляд у медичному закладі є недопустимими та в силу доктрини «Плодів отруєного дерева» всі отримані внаслідок цих дії докази є недопустимими. Оскільки автомобіль марки та моделі, що вказані в протоколі, «було зупинено» без достатніх підстав, вважали, що всі дії щодо подальшого «виявлення» у нього ознак сп`яніння, проходження огляду у закладі охорони здоров`я та складання протоколу за нібито порушення ним вимог п. 2.9.а. ПДР є незаконними, оскільки докази у справі отримані внаслідок істотного порушення вимог КУпАП. Всупереч вимог закону - на «місці зупинки» ТЗ огляд не проводився, поняті не залучались та відеозапис не вівся, що вказує на порушення порядку огляду. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування ТЗ, автомобіль не вилучався, не передавався для управління іншій особі, відсутні розписки про повідомлення ОСОБА_1 про неможливість ним управління ТЗ, відсутні докази і усного розтлумачення працівниками поліції йому цих обов`язків. Крім того, огляд у закладі охорони здоров`я мав відбутися виключно у разі незгоди чи відмови від проходження огляду на місці зупинки ТЗ з використанням спеціальних технічних засобів, а не одразу у закладі охорони здоров`я, що свідчить про недотримання порядку його проведення. На ці обставини чомусь не звернули уваги працівники поліції та вимагали у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння саме у лікаря-нарколога. Враховуючи те, що у поліцейського ОСОБА_3 були відсутні підстави «зупиняти ТЗ», а в подальшому через безпідставну зупинку - вимагати надання документів на право керування ТЗ, виявляти ознаки алкогольного сп`яніння, у нього були відсутні підстави у подальшому відвозити для проведення огляду на стан сп`яніння до КНПХОР «ОКНЛ», оскільки жодним чином не була зафіксована відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у місці зупинки ТЗ та за відсутності відповідного направлення за встановленою законодавством формою, вважали, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 був проведений з істотним порушенням вимог статті 266 КУпАП, що свідчить про недійсність його результатів. З урахуванням же того, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 роз`яснено його права (хоча він у протоколі зазначив, що права йому не роз`яснювались), поліцейськими було порушено право ОСОБА_1 на захист, що і з цієї підстави свідчить про порушення порядку проведення огляду. Вважають, що до наслідків безпідставного зупинення ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та складання відносно нього протоколу має бути застосована доктрина плодів отруйного дерева, оскільки якщо ТЗ було зупинено без достатніх підстав - всі подальші дії працівників поліції є незаконними.

Суд, вислухавши учасників процесу приходить до наступних висновків.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 07.01.2024 р. о 01 год. 55 хв., тобто в період дії коменданської години, керував автомобілем марки «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками УПП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 644852 від 07.01.2024 року; висновком лікаря КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 55 від 07.01.2024р., відповідно до якого під час огляду ОСОБА_1 07.01.2024 р. о 02 год. 25 хв. було встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом події, наданим УПП в м.Харкові, де зафіксовані обставини правопорушення; згідно рапорта інспектора УПП ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, та іншими матеріалами справи.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Згідно постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" п. 13, 14 передбачено, що лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 266 КУпАП - огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні з оглянутого відеозапису було встановлено, що працівники УПП запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгера або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився на заклад охорони здоров`я. Особу ОСОБА_1 встановлювали по паспорту в застосунку Дія, як працівники УПП, так і лікарі. Наявність направлення на огляд на стан сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Також судом встановлено, що за проведенням повторного тесту ОСОБА_1 не звертався, дії працівників УПП або висновок лікаря-нарколога не оскаржував.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Гринишина Є.В. про те, що притягуваний не перебував у стані алкогольного сп`яніння та була порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому висновок лікаря недійсний, суд вважає такими, що не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вчиненого адміністративного правопорушення, так як в судовому засіданні не було встановлено порушень зі сторони працівників УПП або лікаря-нарколога, які могли вплинути на дійсність висновку лікаря-нарколога на стан сп`яніння. Інші дії працівників УПП, з якими незгоден ОСОБА_1 , могли бути предметом розгляду скарг на дії працівників УПП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

За таких обставин, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення наданими УПП м.Харкова, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб -605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя І.В.Ульяніч