Справа № 946/1311/24
Провадження № 3/946/731/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19.02.2024 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №536705 від 16.02.2024, складений відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній 16.02.2023 року о 19:35 год. в м.Ізмаїл Одеської області по вул. Єдності керував транспортним засобом ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування таким транспортним засобом, оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №921651 від 16.07.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно письмових пояснень представника притягуваного ОСОБА_1 адвоката Живора Є.В., останній вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, отриманими в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 251, 252 КУпАП, справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Обов`язок доведення вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, покладається на відповідну посадову особу, уповноважену в порядку діючого КУпАП, працівника поліції. Так, на думку сторони обвинувачення вина ОСОБА_1 підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 536705 від 16.02.2024р., складеного поліцейським з роти обслуговування м.Ізмаїл, УПП в Одеській області РПП рядовим поліції (прізвище нерозбірливо, ймовірно ОСОБА_2 ), яким зазначено про наступне: «16.02.2024 р. о 19 год. 35 хв. в Одеська обл.., м. Ізмаїл, вул. Єдності здійснив рух на ТЗ при цьому не маючи права керування даним ТЗ. Правопорушення повторно вчинено протягом року (постанова БАА 921651), чим порушив п.п. 2.1.0 ПДР України. Свідки чи потерпілі не залучались. До протоколу додано: відео з архіву ПВР № 473479». Таким чином, єдиним доказом, який зазначено працівником поліції на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є «відео з архіву ПВР №473479». Але, при ознайомленні із матеріалами справи та отриманні копій документів та відеозапису, наявного в матеріалах справи (встановлено, що зазначене «відео з архіву ПВР № 473479» в матеріалах справи відсутнє, наявний не зазначений в протоколі відеофайл під назвою «ІМЄ_4736». Висновок: відео з архіву ПВР № 473479 як додаток до протоколу серії ААД № 536705 від 16.02.2024р. про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутнє. При цьому, з відео файлу «ІМЄ_4736» вбачається наступне: тривалість відеозапису складає 01 хв. 59 сек.; дата, час, ідентифікаційні ознаки носія, на який зафіксовано відтворювану подію, на відеозапису відсутні; відеозапис містить виключно факт зачитування ОСОБА_1 вже складеного протоколу, події, що передували складанню протоколу, невідомі; відеозаписом не зафіксував даних особи, ймовірно працівника поліції, який зачитує ОСОБА_1 зміст складеного протоколу; відеозапис не містить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, навіть відсутній факт перебування ОСОБА_1 за кермом або на водійському сидінні будь-якого транспортного засобу в будь-якому динамічному або статичному стані; на відеозаписі взагалі відсутні транспортні засоби, номери яких можливо ідентифікувати; на відеозаписі відсутні особи, які можуть бути зазначені як свідки скоєного правопорушення; на відеозаписі відсутні посилання на документи, які дозволяють ідентифікувати ОСОБА_1 як особу, що скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП. Наявний в матеріалах справи відео файл під назвою «ІМС 4736» не містить доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Пояснення особи, зазначеної як « ОСОБА_3 » також не можуть бути прийняті судом до уваги та повинні бути визнані неприпустимим доказом, із наступних підстав: про пояснення ОСОБА_3 не зазначено в протоколі серії ААД № 536705 від 16.02.2024р.; пояснення записані іншою особою, ніж та, яка склала протокол серії ААД №536705 від 16.02.2024р.; відсутній статус особи, яка надала пояснення; відсутній час та місце складання документу; не зазначена особа, яка прийняла пояснення у ОСОБА_3 ; не зазначено документ, за яким встановлено особу ОСОБА_3 ; відсутність відео фіксації надання ОСОБА_3 пояснень та його присутності.

В судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтримав позицію свого представника, викладену у письмових поясненнях. Зазначив, що доказів керування ним транспортним засобом не надано, доказів про ознайомлення його про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не надано.

В судовому засіданні представник притягуваного адвокат Живора Є.В. зазначив, що підтримує позицію, викладену у письмових поясненнях від 13.03.2024р. До протоколу не додано необхідних документів наявності складу адміністративного правопорушення, невірно вказано в протоколі назву відеозапису. На відео відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . На відео та в протоколі не вказані свідки правопорушення. Не доведено будь-якими доказами повторність правопорушення за ст.126 КУпАП. Документи, додані до протоколу, оформлені неналежним чином та не можуть бути належними доказами. На відео зафіксована лише одна хвилина підписання ОСОБА_1 протоколу і все.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення притягуваного, його представника, дослідивши відеозаписи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №536705 від 16.02.2024 додано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №921651 від 16.07.2023 щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу розміром 3400 грн., з якої не вбачається, що копію постанови ОСОБА_1 отримав, чи що її було надіслано рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 , а особисто він її не підписав. Доказів зворотного суду не надано.

У долученому до протоколу відеофайлі відсутні докази керування притягуваним транспортним засобом, що притягуваний знав про його притягнення раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП.

Достатніх доказів керування транспортним засобом притягуваним не надано.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази, які свідчали б про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частинами 1-2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи вимоги ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є обґрунтованим застосування в даному випадку положень ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно якої, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З урахуванням чого, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: А.С. Адамов