Справа № 643/756/24
Провадження № 3/643/861/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 року до Московського районного суду міста Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 644851 від 10.1.2024 року, 10.01.2024 року о 09 год. 07 хв. в м. Харкова по пр. Героїв Харкова, 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Rav4, д.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 27.02.2024, 22.03.2024 та 08.04.2024 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судових засідань або інших клопотань щодо розгляду справи до суду від нього не надходило.

Відповідно до ст. 268 КУпАП явка особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, у зв`язку із чим суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10.01.2024 року о 09 год. 07 хв. в м. Харкова по пр. Героїв Харкова, 96, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Rav4, д.н. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 604516 від 28.07.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Таким чином він порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 644851 від 10.01.2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 604516 від 28.07.2023 року; постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року; рапортом працівника поліції від 10.01.2024 року; рапортом працівника поліції від 11.01.2024 року; відеозаписом з бодікамери, який був долучений до матеріалів справи та досліджені судом.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно матеріалів адміністративного правопорушення, встановлено, що транспортний засіб Toyota Rav4, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не належить, а належить ОСОБА_2 , а тому суд позбавлений можливості застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до довідки наданої інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Кірічек О., убачається, що згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Після надання вказаних роз`яснень Пленумом Верховного Суду України, чинне законодавство зазнало змін, внесених Законом України № 1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021 передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена такого права.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021, передбачено накладення на особу, яка повторно вчинила правопорушення, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з положень ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021), санкція вказаної норми не містить будь-яких виключень, які б унеможливлювали накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на особу, яка була позбавлена такого права або не має його.

При цьому, Законом № 1231-IX від 16.02.2021 статтю 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення доповнено частиною третьою, якою прямо передбачено можливість накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на особу, яка вже позбавлена права керування транспортними засобами, та визначено, що у такому разі до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.

Таким чином, Законом № 1231-IX було посилено відповідальність за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема доповнено ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення частиною п`ятою, доповнено ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення частиною третьою, які прямо передбачають можливість накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на особу, яка вже позбавлена такого права або не має його.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що після надання у 2005 році роз`яснень Пленумом Верховного Суду України щодо неможливості позбавлення права керування транспортними засобами винної особи, яка вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, КУпАП зазнав змін, якими прямо передбачено можливість накладення такого стягнення на вказану категорію осіб.

Суд також звертає увагу, що роз`яснення Пленуму Верховного Суду України носять рекомендаційний характер, на відміну від обов`язкових приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що правова природа накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення не зводиться виключно до посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого якої визначається відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства України, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

При призначенні стягнення за адміністративне правопорушення, суд ураховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 30 КУпАП визначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Так, згідно останньої за часом постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року винесеної у справі № 641/3673/23, на ОСОБА_3 накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Вказана постанова набрала законної сили 26.09.2023 року.

Таким чином, невідбута частина стягнення, накладеного на ОСОБА_1 згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року, станом на час винесення даної постанови складає 4 роки 5 місяців 18 днів. А тому до стягнення у вигляді позбавлення права керування за цією постановою необхідне приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років, накладеного згідно даної постанови, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю 4 роки 5 місяців 18 днів, накладеного згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року, винесеної у справі № 641/3673/23, та визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) років 5 (п`ять) місяців 18 (вісімнадцять) днів без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - О.О. Олійник