Справа № 583/5595/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

06.11.2023 відносно ОСОБА_1 до суду надійшов адміністративний матеріал за № 583/5595/23, провадження № 3/583/46/24 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а 08.11.2023 адміністративний матеріал за № 583/5632/23, провадження № 3/583/51/24 про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративне правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Так, ОСОБА_1 31.10.2023 о 22 год. 45 хв. по вул. Вокзальній, 31 в м. Охтирка Сумської області, керував транспортним засобом марки «Сузукі Леу», без державного номерного знака, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння було проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатору «Alcotester Драгер 6820», за результатами якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 по видихуваному повітрю становила 0,58 %о. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 31.10.2023 о 22 год. 45 хв. по вул. Вокзальна, 31, в м. Охтирка Сумської області, керував транспортним засобом марки «Сузукі Леу», без державного номерного знака, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився,про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, однак поштові відправлення поверталися до суду без вручення з відміткою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою», для повідомлення особи у інший спосіб у суду відсутня необхідна інформація.

В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , при цьому права останнього не порушуються, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходжу наступного висновку.

Диспозицією ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 009507 та серії ААД № 009508, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 в медичному заклад не проводився; результатами тестування на алкоголь до протоколу, відповідно до яких концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 по видихуваному повітрю становила 0,58 %о, проти чого ОСОБА_1 не заперечував.

З переглянутого відеозапису, доданого до протоколів про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівниками поліції зупинено мопед під керуванням водія, особу якого в подальшому встановлено як ОСОБА_1 , що не мав при собі посвідчення водія, після чого працівник поліції повідомив водія про необхідність проходження огляну на стан сп`яніння у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобуза допомогою газоаналізатору «Alcotester Драгер 6820», згідно результатів якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 по видихуваному повітрю становила 0,58 %о, проти чого останній не заперечував та пояснив, що на передодні вживав пиво. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_1 в присутності його законного представника було складено протоколи про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.1а, п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Згідно вимог абз. 1 ч. 2 ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

При цьому застосування таких норм законодавства є дискрецією суду і залежить від низки факторів, які підлягають доведенню у судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні стягнення суд, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правилами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. В даному випадку така міра покарання буде відповідати тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.

Крім того, зі ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме (3028 грн. х 0,2)=605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 583/5595/23, провадження № 3/583/46/24 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за № 583/5632/23, провадження № 3/583/51/24 про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 583/5595/23, провадження № 3/583/46/24.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко