Справа № 314/3949/16-п
Провадження № 3-в/314/9/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2024 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Мануйлова Н. Ю., розглянувши подання т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строку давності його виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання т.в.о. начальника відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строку давності його виконання.

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий 30.05.2016 Вільнянським районним судом Запорізької області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 діб.

Зазначена постанова набрала законної сили 10.06.2016 та станом на 02.01.2024 залишається невиконаною.

Встановити причини невиконання зазначеної постанови в терміни, визначені законодавством, наразі немає можливості. Строки давності її виконання сплинули.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» таст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80, яка регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме нормист. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Враховуючи викладене, та те, що з часу набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 минуло більше двох років, враховуючи неможливість виконання цієї постанови, суд вважає, що його слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.302,303,304 КУпАП, ст.80 КК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, строком на 7 діб, накладеного постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.05.2016 за ч. 1 ст.130 КУпАП України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

09.02.2024