Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/275/24
Провадження № 3/506/301/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2024 року суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Чеботаренко О. Л., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №163951, згідно з яким 13.03.2024 року о 21.15 год. в селищі Окни на площі 8 Березня ОСОБА_1 керував транспортним засобом Transportop T-4 (Wolksvagen) д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду 0,31‰, і таким чином, на думку особи, уповноваженої на складання протоколу, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Для належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи судом надсилалася судова повістка про виклик до суду на 16.04.2024 року на 16.50 год. за його місцем проживання, зазначеним у протоколі, однак судова повістка адресату вручена не була та до суду повернувся конверт з довідкою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.8/.

Крім того, ОСОБА_1 надсилалися судові повістки про виклик до суду в судове засідання на 28.05.2024 року на 09.00 год. як за адресою його зареєстрованого місця проживання, та і за адресою, яку він телефонограмою повідомив як адресу свого фактичного місця проживання, однак вказані судові повістки адресату також не вручені та до суду повернулися конверти з довідками «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.22, 23/.

Крім того, інформація щодо дати та часу розгляду справ міститься у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Красноокнянського районного суду Одеської області в розділі «Розклад засідань» та офіційному веб-сайті «Судова влада України» у розділі «Стан розгляду справ».

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначив, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У разі неприбуття особи, яку викликає суд, суд має право вирішити матеріали за наявними доказами і неявка у судове засідання такої особи за умови, що таку особу належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, беручи до уваги правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про розгляд Красноокнянським районним судом Одеської області відносно нього справи про адміністративне правопорушення, про що зазначено безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 , суд належним чином повідомляв його про необхідність прибуття до суду для розгляду справи, однак останній розглядом справи не цікавився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, тому суд вважає причину його неявки неповажною. Тому справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

Від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, в яких він свою вину не визнав, посилаючись на те, що він не вживав алкогольні напої та не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також пояснював представникам правоохоронних органів, що тест за допомогою алкотестера може дати хибнопозитивний результат, однак представники правоохоронних органів склали відповідний протокол, зміст якого не відповідає обставинам справи та реальності. Тому він просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.1 КУпАП ,завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема ,потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №163951, складеного поліцейським СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеської області сержантом поліції Четіною К.О. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, 13.03.2024 року о 21.15 год. в селищі Окни на площі 8 Березня ОСОБА_1 керував транспортним засобом Transportop T-4 (Wolksvagen) д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду 0,31‰, і таким чином ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , а в полі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «Спиртні напої не вживав, приймаю ліки на прополісі від желудка» /а.с.1/.

До протоколу долучено результат тестування ОСОБА_1 на алкоголь, яке проводилось за допомогою приладу «Drager» 13.03.2024 року о 21:22 год., алкотест 6820, прилад ARLJ- 0442, тест № 167, результат тесту 0,31 ‰, який підписаний ОСОБА_1 /а.с.2/.

Відповідно до довідки поліцейського СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеської області сержанта поліції Четіної К.О., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_3 , до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року не притягувався /а.с.3/.

На відеозаписах, долучених до протоколу, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт здійснення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» за його згодою, результат тесту 0,31 ‰. Однак останній фактично не погодився з результатами тесту, неодноразово повторюючи, що не вживав алкогольні напої. /а.с.5/.

Ч.1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі в тексті Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно з п.7 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з долучених до протоколу відеозаписів, ОСОБА_1 неодноразово повторював, що він не вживав алкогольні напої, при оголошенні поліцейським результатів тесту на алкоголь фактично не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки, однак сержантом поліції ОСОБА_2 в порушення вимог п.7 розділу 1 вищевказаної Інструкції не роз`яснено та не запропоновано останньому пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, виходячи з приписів ст.266 КУпАП, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, встановлений вищевказаною Інструкцією.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог вищевказаної Інструкції і тому долучений до протоколу результат тесту на алкоголь не може бути використаний як належний доказ.

Таким чином, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів перебування ОСОБА_1 у стан сп`яніння , як передбачено ст.266 КУпАП та Інструкцією, до протоколу не долучено, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку матеріалами справи не доведений, а отже, відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За вимогами п.1 ст.247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Що стосується інших аргументів ОСОБА_1 про, на його думку, порушення при складанні протоколу, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Тому суддя не вбачає необхідності аргументувати вищезазначені заперечення, виходячи із їх несуттєвості та малозначності для цієї конкретної справи.

Керуючись ст. 247 п.1 ,ст.283 ,п.3 ст. 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, відносно якої відкрито адміністративне провадження, захисником, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Чеботаренко О. Л.