Справа № 730/1081/23 Головуючий у 1 інстанції Ріхтер В. В.
Провадження № 33/4823/25/24
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Биковця В. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, освіта середня, працюючий касиром у Київінвестгруп, розлучений, на утриманні дитина 2019 року народження, уродженець с. Шаповалівка, Борзнянського району Чернігівської області, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу та стягненням судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

Як установив суд, ОСОБА_1 , 17 вересня 2023 року, о 16 год. 40 хв., по вул. Красносільського, 20, у м. Борзна, керував автомобілем Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме, без відповідної категорії «В», чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції в частині позбавлення його права керування транспортними засобами скасувати, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що позбавляючи його права керування транспортними засобами місцевий суд вийшов за межі своїх повноважень, так як не можна позбавити права того, чого взагалі не має.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Биковець В. В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її з викладених у ній підстав, цитуючи постанову Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , який полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. У даному випадку, за повторне протягом року керування транспортним без посвідчення водія. Санкція частини статті має один вид основного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, та додатковий вид стягнення - у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.

У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення посвідчення водія.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», втратила як рекомендаційне, так і правове значення через кардинальні зміни у законодавстві, яких не було під час узагальнення судової практики, яке проводилося більше 17 років тому назад.

Стаття 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16.02.2021 року, не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Більш того, пояснення ОСОБА_1 , надані у місцевому суді про те, що він не мав можливості продовжити термін дії посвідчення - отримати нове посвідчення водія через неможливість здійснити запис у МРЕО та через воєнний стан, не заслуговують на увагу.

По-перше, він не проживає в місті ведення воєнних дій, де ведуться щоденні обстріли з боку ворога. По- друге, запис у МРЕО здійснюється онлайн та не пов`язується з певним, конкретно визначеним сервісним центром, по-третє, ОСОБА_1 , не є військовослужбовцем, пересування якого обмежене певними правилами, а тому мав реальну можливість після накладення першого стягнення у серпні 2023 року, одержати посвідчення водія і не керувати транспортним засобом без посвідчення відповідної категорії.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець