Справа № 359/7971/23
Провадження № 3/359/99/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Ю. Драчука, адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ААД № 199608, 31.07.2023 року о 20 год. 00 хв., в с. Гнідин, по вул. Центральній, 1-ий шлюз (блок пост), водій ОСОБА_1 керував автомобілем MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, природна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася. Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того відповідно до протоколу серії АПР18 №509566, 31.07.2023 року о 20 год. 10 хв. гр.. ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 , мав ознаки наркотичного сп`яніння та під час проведення поверхневої перевірки постійно виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції та постійно намагався залишити місце події. На вимогу працівників поліції припинити протиправну поведінку не реагував, чим здійснив злісну непокору працівникам поліції, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Драчук Ю. пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні даних правопорушень не визнає, жодних наркотичних засобів він не вживає оскільки займається професійно спортом. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №19960 від 31.07.2023 року гр. ОСОБА_1 31.07.2023 року о 20 год. 00 хв. рухаючись на автомобілі MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. На підтвердження даних обставин працівниками поліції долучено відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, однак на останньому не зафіксовано, що 31.07.2023 року о 20 год. 00 хв. водій автомобіля марки MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 керував даним транспортним засобом. Крім того відеозапис починається з моменту як працівники поліції оглядають сумку ОСОБА_1 о 20 год. 09 хв., тобто факт керування транспортним засобом на відеозаписі не зафіксовано. Також гр. ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив, що працівники поліції ввімкнули камеру лише після того як він повідомив, що хоче знімати момент огляду його сумки на камеру свого телефону, оскільки в сумці знаходились велика сума грошей. В момент коли ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля по телефон, поліцейський із застосуванням сили схватив його за шию. У зв`язку з цим ОСОБА_1 викликав наряд поліції (даний факт зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції). На його виклик ніхто не прибув, а поліцейські які були на місці провели огляд його автомобіля та сумки, під час огляду нічого забороненого виявлено не було. Також ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан будь якого сп`яніння, але пояснював поліцейським, що поїде в лікарню тільки після того як дочекається приїзду поліції за його викликом, щоб на нього не склали ще один протокол за незаконний виклик поліції, проте працівники поліції це проігнорували та склали на нього протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 185 КУпАП.

Дані обставини підтверджуються відібраними адвокатом поясненнями свідка ОСОБА_2 , який знаходився в автомобілі MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 на пасажирському сидінні.

Адвокат Драчук Ю. в судовому засіданні додав, що дані події відбувалися у вечірній час, і передача транспортного засобу іншому водію відбулася після 22 години, тому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в той самий день не встиг. Проте, на спростування звинувачень, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, він пройшов огляд на наступний день, тобто 01.08.2023 року. Результат імунохроматичного дослідження №86 від 01.08.2023 року підтвердив відсутність буд- яких наркотичних засобів в сечі ОСОБА_1 .

Суддя, заслухавши пояснення адвоката особи відносно якої складено протоколи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, у відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП ( 80731-10 ) несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 ( z0055-95 ) від 24 лютого 1995 р.). (Абзац перший пункту 27 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19.12.2008 ).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП ( 80731-10 ) не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камер поліцейських, він починається з моменту огляду особистих речей ОСОБА_1 . Тобто момент керування транспортним засобом працівниками поліції зафіксовано не було.

Суд вважає, що працівник поліції зобов`язаний надати належні докази та це є його обов`язком факт керування водієм транспортним засобом, якщо таке було і не може базуватися лише на його припущеннях та власному внутрішньому переконанню.

Долучений до матеріалів відеозапис складається з декількох окремих частин. Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. До аналогічних висновків дійшли суди в своїх постановах. Так, як вбачається із постанови Сьомого апеляційного суду від 02.07.2020 року, у справі №686/4414/20, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належними доказами у справі, оскільки вони не відображають відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність... Відео фіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відеофіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео та фото докази, як неналежні.

Основним нормативно правовим актом, який регулює порядок огляду водія на стан сп`яніння є наказ Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 p. N 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (Далі Інструкція N 1452/735).

Питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України "Про дорожній рух" та ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними"; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (Далі Постанова N 1103).

Зокрема, огляд на стан сп`яніння (незалежно від того, чи це наркотичне або алкогольне сп`яніння, чи знаходження під впливом лікарських препаратів) має бути проведено на місці з дотриманням таких обов`язкових вимог: на місці зупинки; працівником поліції, який пройшов відповідну підготовку (має відповідний сертифікат); з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП. п. 1.6 Наказу 1452/735); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння (п. 6 Постанови N 1103).

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п. 2.4 Наказу 1452/735).

Відповідно до вимог Закону (ст. 266 КУпАП) проведення огляду водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я можливе лише в двох випадках: якщо огляд проведений на місці зупинки з дотриманням всіх вище перерахованих вимог, але водій незгоден з результатами огляду і виявив бажання провести огляд у закладі охорони здоров`я; якщо водієві в присутності двох свідків запропоновано провести огляд на місці зупинки, водія попередньо проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, на його вимогу надане свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку, але водій відмовився від проходження огляду на місці і виявив бажання провести огляд у закладі охорони здоров`я (ч. 2 ст. 266 КУпАП). Будь-якого іншого порядку проведення огляду Законом не передбачено, а огляд, проведений з порушеннями зазначених вимог, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

При цьому, нормами ч. 1 ст. 266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що останній керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

З огляду на те, що обставини викладені у протоколі не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, захисником подано результати імунохроматографічного дослідження №86 від 01.08.2023 проведеного в Медичному центрі ТОВ «Медлюкс +», відповідно до якого відносно ОСОБА_1 проводилося дослідження на 14 видів наркотиків, жодного з яких не виявлено.

Враховуючи все вищевикладене, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище підстав.

Відносно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №509566 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що працівники поліції пред`явили законні вимоги або розпорядження до ОСОБА_1 , а той, в свою чергу, відмовився їх виконати.

Таким чином, вимоги працівника міліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути озвучені особі та законодавчо обґрунтовані.

З відеозапису можна встановити упереджене ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 . При цьому відсутні будь-які докази того, що поліцейськими висловлювались вимоги до ОСОБА_1 , а останній ігнорував їх.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 та 185 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суд у у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________