Справа №592/3927/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/816/193/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Баришевої А.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши в режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 15 березня 2023 року близько 22 год. 32 хв. у м. Суми по вул. В. Чорновола, 113, керувала автомобілем «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 відмовилась, а також відмовилася прослідувати до медичного закладу для проходження такого огляду. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2023 року скасувати, як незаконну, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, вона не відмовлялася, а лише наполягала на тому, щоб їй показали особу, котра повідомила працівників поліції про керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Також допитані у суді свідки плутались у своїх показах та не могли точно пояснити, де саме вони були, на заправці чи у центрі міста та хто саме сповістив патрульний автомобіль про нібито перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно у працівників поліції та у судді не було достатніх доказів на підтвердження про порушення апелянтом п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що суд прийняв рішення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не сформульовано суть звинувачення та зазначено анкетні дані особи, ОСОБА_2 , якої взагалі не існує. Також в порушення ст. 254 КУпАП, апелянт до цього часу не отримала копії даного протоколу.

Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне і беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Аналізуючи вище викладене, судом було порушено норми матеріального та процесуального права при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, порушено принцип законності та верховенства права.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Лопаткіна О.В., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2023 року серії ААД № 046539;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора «Alcotest Dragger 6820»;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке підтверджує виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя) та відмова останньої від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудних камерах працівників поліції вбачається, як на вул. Чорновола в м. Суми був зупинений автомобіль «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Працівниками поліції водія вказаного автомобіля було проінформовано про причину зупинки, а саме було отримано повідомлення від пішого екіпажу про те, що на заправці за кермо автомобіля сіла особа, з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, а саме відчувався запах алкоголю з порожнини рота, вбачалося виражене тремтіння пальців рук, шкіряний покрив обличчя мав почервоніння.

Після вказаних дій, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або ж проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я, на що остання відмовилася.

Крім того, на відеозапису зафіксовано повідомлення останній про те, що стосовно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено порядок його розгляду в суді.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що покази свідків не узгоджуються між особою, а саме не можливо встановити, де саме вони були у момент, коли бачили ОСОБА_1 , яка нібито сідала за кермо автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Так, відповідно до змісту оскаржуваного судового рішення, допитані у суді свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомили, що під час пішого патрулювання в ніч з 15 на 16 березня 2023 року, коли вони перебували на заправці WOG, який знаходиться біля монастиря в м. Суми, побачили дівчину з хиткою ходою, котра сіла за кермо автомобіля. Після чого повідомили екіпажу орієнтування на транспортний засіб.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що також перебувала у пішому екіпажі з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У той час, коли її напарники в свою обідню перерву поїхали на заправку їсти, вона була у центрі міста, біля Макдональдсу.

Отже покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі безпосередньо були присутні на заправці та бачили особисто ОСОБА_1 , котра маючи ознаки алкогольні сп`яніння, сіла за кермо власного автомобіля та поїхала у невідомому для них напрямку, узгоджуються між собою та підстав не довіряти їм в апеляційному суду не має.

Крім того, як вірно зазначив суддя суду першої інстанції, обставини встановлені із показів вказаних свідків не впливають на кваліфікацію адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були неправомірними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовилася від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`ягніння, як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. Зупинка автомобіля, яким керувала остання, відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» і їй було неодноразово роз`яснено причину зупинки, а саме отримання повідомлення про знаходження водія зупиненого автомобіля в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно, подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з її незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.

ОСОБА_1 було повідомлено про наявність в неї ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що остання спочатку заявила про необхідність пред`явити їй особу, котра повідомила екіпаж поліції про керування нею автомобіля в стані алкогольного сп`яніння, а після відповідного роз`яснення про безпідставність даного прохання, відмовилася від проходження огляду, зокрема, і в закладі охорони здоров`я.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду справи, апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, також апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, під час розгляду справи встановлено, що дівоче прізвище « ОСОБА_6 », апелянт після одруження 21 серпня 2015 року, згідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , змінила на « ОСОБА_7 ». Оскільки особа порушника була встановлена відповідно до посвідчення водія, де зазначено дівоче прізвище « ОСОБА_6 », вказане підтверджує законність дій працівників поліції та складання протоколу саме на ОСОБА_8 . Відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є однією і тією ж особою.

Зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у повному обсязі викладено суть адміністративного правопорушення, що не суперечить змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про не вручення їй протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано згода ОСОБА_1 отримати копію протоколу.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.