ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/463/24 Справа № 203/6080/23 Суддя у 1-й інстанції - Шрамко Л. Л. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Афоніна О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

за участю:

представника Дніпровської митниці ОСОБА_3

адвоката Доронкіна І.І.

представника заінтересованої особи адвоката Афоніна О.В.

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1 138 454,88 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 88 копійок з конфіскацією товару, а саме транспортного засобу BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ).

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 23.06.2023 на адресу Дніпровської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України №26/26-04/7.5/1535 (вх. Дніпровської митниці №7406/4-7.5-08-01-03), яким скеровано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит української сторони стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України у тому числі транспортного засобу BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ). Митними органами Федеративної Республіки Німеччина до листа-відповіді долучено експортну декларацію у формі витягу (МRN: 21DE44E9), у якій зазначено, що відправником автомобіля марки BMW 530D, VIN НОМЕР_1 , є німецька компанія «AHG Autohandelsgesellshaft mbH» (Weberstr. 13, 51263 Selo Spaskoe, Novomos UA), одержувачем Магіаnа Prosianyk (Ulica Kirova 63, 51263 Selo Spaskoe, Novomos UA), а його вартість складає 34 033,61 євро.

При здійсненні перевірочних заходів встановлено, що 06.02.2021 у пункті пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці ОСОБА_1 згідно довіреності від 25.01.2021 (посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О., зареєстровано в реєстрі за №119) ввіз зазначений вище транспортний засіб, а у якості підстави для його переміщення через митний кордон України надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.02.2021 № НОМЕР_2 , від 03.02.2021 №FDS-K-1-034/21-00008 та рахунок від 28.01.2021 №1 згідно якого вартість автомобіля складає 16 500 євро.

У подальшому 08.02.2021 до митного поста «Слобожанський» Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», зареєстровану за №UA110130/2021/002983, та оформлено у митному відношенні в режимі імпорт вказаний автомобіль BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ).

При співставленні отриманих документів від митних органів Федеративної Республіки Німеччина та документів, наданих ОСОБА_1 під час його ввезення до України встановлено, що фактична вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 34 033,61 євро (1 138 454,88 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 17 533,61 євро (586 515,03 грн. по курсу НБУ на день ввезення) більше ніж заявлено в Україні.

Таким чином, ОСОБА_1 перемістив автомобіль BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів рахунку від 28.01.2021 №1, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляціях:

- Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вважав, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, а тому був позбавлений можливості надати пояснення у справі

Вказує, відомості викладені в постанові суду не відповідають дійсності.

Пояснив, що автомобіль на підставі доручення тільки пригнав з Німеччини покупцю, при цьому ОСОБА_1 передав покупцю отриманий від німецького продавця івойс на 16500 €, який подавався ним як при виїзді з Європи, так і при в`їзді в Україну.

Кошти від покупця ОСОБА_1 не отримував, оскільки за вимогою німецького продавця оплата була у безготівковій формі.

Вказує, що виконував лише функції перевізника, через що не може нести відповідальність за вказаними в постанові суду обставинами згідно ст. 460 Митного Кодексу України.

Зазначає, що німецьким продавцем жодних документів із ціною автомобіля в 34 тисячі €, йому не передавалось. В Німеччині та на польському кордоні він не подавав жодних документів із такою ціною, так як оформленням експортної декларації займався німецький продавець, який отримує відшкодування ПДВ після вивезення автомобіля за межі ЄС і якому вигідно показати більшу вартість автомобіля.

- представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Афонін О.В. не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Вказує, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , доказів отримання ним судових повісток, матеріали справи не містять.

Зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 460 МК не несе відповідальності, оскільки виступав як перевізник, що підтверджується відомостями копії документу контролю доставки, що і підтвердила ДМСУ.

Наявні матеріали свідчать про неповноту провадження та відсутність доказів, які в своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують наявність події та складу порушення митних правил.

Митним органом не було з`ясовано, яким чином та за якими документами автомобіль 06.02.2021 покинув територію Республіки Польща в польському пункті пропуску «Медика», адже згідно листа митних органів Республіки Польща від 05.02.23 (а.с. 155 - 156) відомості про автомобіль не були знайдені в системах польської фіскальної адміністрації.

Автомобіль був оформлений в митному режимі в Німеччині за наявною в матеріалах справи електронною копією митної декларації, то він не міг не бути внесений до бази прикордонної митниці, адже автомобіль слідує транзитом з Німеччини до польського кордону на транзитних номерах (експортний номерний знак FDS223H), адже він є знятим з обліку в країні експорту.

Під час провадження у справі не було здобуто доказів того, що автомобіль був дійсно проданий німецьким продавцем за ціною 34 033,61 євро, як це вказано в протоколі.

Сума оплати за автомобіль 16 500, 00 євро отримана через банк.

На підтвердження оплати за автомобіль суду першої інстанції разом із поясненнями від 11.11.23 надана банківська квитанція із перекладом. У вказаній банківській квитанція в графі «Призначення» вказано, що сума у 16500, 00 євро є повною оплатою за автомобіль «BMW» (кузов № НОМЕР_1 ).

Відомостей про здійснення інших платежів в готівковій або безготівковій формі матеріали справи не містять.

Вказує, що довіреністю від 05.01.21 власниця автомобіля не уповноважувала ОСОБА_1 на оплату в Німеччині грошових коштів за автомобіль, що пов`язано із тим, що ОСОБА_1 грошові суми не передавались через те, що оплата мала бути здійснена в безготівковій формі. Під час митного оформлення в Україні автомобіля 08.02.21 ОСОБА_4 складений висновок авто-товарознавчого дослідження №ГО-224, вартість автомобіля на дату оцінки складала 16 383,72 євро.

Звертаємо увагу на те, що Дніпровською митницею 08.02.21 здійснено випуск у вільний обіг в митному режимі імпорту автомобіля із визнанням заявленої митної вартості із ціною у 16500, 00 євро, адже коригування митної вартості автомобіля не було здійснено відповідно до митної декларації. Вказане свідчить про те, що ціна автомобіля відповідала наявний станом на 08.0221 в базах митного органу інформації про митні оформлення подібних автомобілів.

На думку апелянта, в протоколі про ПМП невірно вказана об`єктивна сторона складу порушення митних правил, адже з урахуванням викладених в протоколі обставин поданий ОСОБА_1 рахунок від 28.01.21 є підробленим, а не таким, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Матеріали справи не містять доказів того, що Дніпровська митниця вжила будь-які заходи щодо донарахування митних платежів на підставі відповідей митних органів іноземних країн.

У суді апеляційної інстанції адвокат Доронкін І.І. підтримав апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наполягав на її задоволенні, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Адвокат Афонін О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, просив скасувати постанову суду першої інстанції, та провадження у справі закрити.

Представник Дніпровської митниці Фещенко І.С. заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, просила відмовити у їх задоволенні, а постанову суду залишити без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані, дійсні обставини справи досліджено неповно та однобічно, належної оцінки доказам у їх сукупності не надано, у зв`язку з чим висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідає фактичним обставинам справи і є помилковим.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим.

Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо, хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, шляхом подання митному органу для переміщення товарів документів, що неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона за ч. 1 ст. 483 МК України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Таким чином, в разі якщо притягнення особи до відповідальності за ст. 483 МК України обґрунтовується поданням митному органу невідповідних документів як підстав для переміщення товару через митний кордон України, то у цьому випадку має бути доведено: 1) підроблення таких документів; 2) чи одержання їх незаконним шляхом; 3) або наявність в них неправдивих відомостей щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів; 4) або наявність в них неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил та постанови суду, висновок митного органу, із яким погодився суд першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчиненні дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товару, документ, а саме рахунок від 28.01.2021 №1, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, ґрунтується на доказах, а саме: на протоколі про порушення митних правил № 0073/11000/23 від 10.08.2023, митною декларацією, відповідями на запит, експортною декларацією UA9, витягом з митної декларації MRN:21DE4E9, витягом з журналу пункту пропуску від 08.02.2021, копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, та додатковим аркушем до нього, копією довіреності зареєстрованої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за № 119, іншими матеріалами, але з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може виходячи з наступних підстав.

Так, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 495 МК України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами є фактичні дані, отримані у передбаченому порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Наведені у постанові суду першої інстанції докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції оцінює критично та вважає побудовані на них судом першої інстанції висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, необґрунтованими та помилковими.

Відповідно до позиції митного органу, 06.02.2021 у пункті пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці ОСОБА_1 згідно довіреності від 25.01.2021 (посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О., зареєстровано в реєстрі за №119) ввіз транспортний засіб BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ).

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_1 надав митним органам України свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03.02.2021 № НОМЕР_2 , від 03.02.2021 №FDS-K-1-034/21-00008. Автомобіль було реалізований для громадянки України ОСОБА_5 . Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до рахунку від 28.01.2021 №1 складає 16 500 євро.

У подальшому 08.02.2021 до митного поста «Слобожанський» Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ», зареєстровану за №UA110130/2021/002983, та оформлено у митному відношенні в режимі імпорт вказаний автомобіль BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ).

При співставленні отриманих документів від митних органів Федеративної Республіки Німеччина та документів, наданих ОСОБА_1 під час його ввезення до України встановлено, що фактична вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 34 033,61 євро (1 138 454,88 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 17 533,61 євро (586 515,03 грн. по курсу НБУ на день ввезення) більше ніж заявлено в Україні.

Під час здійснення перевірки законності ввезення вказаного транспортного засобу на митну територію України було направлено запит до митних органів Федеративної Республіки Німеччина.

23.06.2023 на адресу Дніпровської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України №26/26-04/7.5/1535 (вх. Дніпровської митниці №7406/4-7.5-08-01-03), яким скеровано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит української сторони стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України у тому числі транспортного засобу BMW 530D VIN НОМЕР_1 , з неофіційним її перекладом.

Митними органами Федеративної Республіки Німеччина до листа-відповіді від 24.05.2023 року долучено копію експортної декларації MRN: 21DE44E9, у якій зазначено, що відправником автомобіля марки BMW 530D VIN НОМЕР_1 , є німецька компанія компанія «AHG Autohandelsgesellshaft mbH» (Weberstr. 13, 51263 Selo Spaskoe, Novomos UA), одержувачем Магіаnа Prosianyk (Ulica Kirova 63, 51263 Selo Spaskoe, Novomos UA).

В експортній декларації № MRN: 21DE44E9 зазначена вартість автомобіля 34 033,61 EUR, та ідентифіковано автомобіль як BMW 530D VIN НОМЕР_1 .

Вартість автомобіля відображена в експортній декларації за № MRN: 21DE44E9 в числовому значенні.

З отриманої відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина до якої додано експортну декларацію на автомобіль BMW 530D VIN НОМЕР_1 як витяг з електронної бази даних, слідує що дані, які вказані в експортній декларації № MRN: 21DE44E9 перевірці не піддавались.

Під час здійснення провадження Дніпровською митницею було ініційовано направлення додаткового запиту до митних органів Німеччини для перевірки та підтвердження інформації, щодо вартості транспортного засобу. Згідно повторної відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 05.09.2023 року підтверджено інформацію, викладену у попередньому листі та повторно направлено копію експортної декларації, яка надавалася під час вивезення BMW 530D VIN НОМЕР_1 . Згідно вказаної відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина, зазначено, що німецька митна адміністрація з причини значної лібералізації німецької зовнішньої торгівлі зазвичай більше не має в своєму розпорядженні документів, що містять інформацію про вартість експортованих товарів. Ця інформація може бути одержана лише шляхом цільових перевірок у осіб, що виставили рахунки, наскільки витрати, що постають через це, являються відповідними.

Декларування це заповнення документу за встановленою формою певних даних декларантом.

Митне декларування подання відомостей митним органам про всі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля є ОСОБА_5 , яка відповідно до банківської квитанції сплатила повну оплату за автомобіль BMW 530D VIN НОМЕР_1 суму 16 500 євро, що підтверджується квитанцією банку BNP PARIBAS із зазначенням суми платежу та призначення платежу плата за автомобіль BMW 530D VIN НОМЕР_1 .

Також, з матеріалів справи вбачається, що для митного оформлення вказаного автомобіля, ОСОБА_5 звернулась до Дніпропетровської торгово-промислової палати щодо проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу BMW 530D VIN НОМЕР_1 з метою визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу. За висновком автотоварознавчого дослідження з визначення вартості транспортного засобу BMW 530D VIN НОМЕР_1 за № НОМЕР_3 від 08.02.2021 року вартість вказаного автомобіля встановлена в сумі 16383,72 євро.

Вказуючи про обгрунтованість висновків Дніпровської митниці щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосування стягнення в межах санкції статті у виді штрафу та конфіскації на користь держави товару а саме автомобіля, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги наявні розбіжності у вартості товару, яка визначена в митній декларації, висновку експерта, а прийняв як основні та беззаперечні докази вартості автомобіля на підставі експортної декларації громадянина Федеративної Республіки Німеччина.

Так, 06.02.2021 у пункті пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці ОСОБА_1 згідно довіреності від 25.01.2021 (посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О., зареєстровано в реєстрі за №119) ввіз транспортний засіб BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ).

У подальшому митним постом Слобожанський Дніпровської митниці, перевірено документи, подані для митного оформлення, при цьому не було виявлено порушень митних правил.

Крім того, митним органом, не надано було суду будь-яких інших доказів на підтвердження підроблення ОСОБА_1 документів щодо вартості автомобіля BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ), які були пред`явлені митним органам.

Апеляційний суд констатує, що виявлена розбіжність у вартості автомобіля BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ), впливає в подальшому на призначення адміністративного стягнення.

Разом з тим, здійснюючи оцінку наданих доказів, суд першої інстанції не зазначив, чому саме отримані документи з Федеративної Республіки Німеччина є належним та переконливим доказом, який підтверджує встановлені судом обставини щодо порушення ОСОБА_1 митних правил, а не документи, які було надано ОСОБА_1 під час проведення митного контролю на території України.

Незважаючи на обов`язки та повноваження, які має виконувати та наділена посадова особа митного органу, судом встановлено, що матеріали справи про порушення митних правил не містять даних, які б підтверджували факт проведення належної перевірки посадовими особами митного органу. Вказане свідчить про те, що посадові особи митного органу не провели належної перевірки, як того вимагає Митний кодекс, а лише скористалися, без перевірки достовірності повідомлених фактів, інформацією, яка їм була надана шляхом неофіційного перекладу листа митних органів Федеративної Республіки Німеччини, для складання протоколу про порушення митних правил, що вказує на необ`єктивність, неповноту та однобічність провадження у даній справі.

За вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Таким чином, суддя може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що митним органом не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: об`єктивної сторони - неправомірного діяння, що виражається у здійсненні дій, направлених на переміщення товарів через митну територію України з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, суб`єктивної сторони - вини у формі умислу, спрямованого на вчинення дій направлених на порушення митних правил України.

Відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованої Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2018 року (справа №822/573/17), від 27 листопада 2018 року (справа №805/2601/16-а), від 21 березня 2019 року (справа № 809/531/18) та ухвалі від 18 листопада 2019 року (справа №320/6748/18).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 МК України).

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Стаття 6 Конвенції також встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, враховую те, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання.

Так, Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Зокрема, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

Процес у справі про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, адміністративне стягнення у даній категорії справ, мають каральний і стримуючий характер.

Водночас, розмір штрафу в даній категорії справ інколи перевищує розмір штрафів визначених санкцією окремих статей Кримінального кодексу України.

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 483 МК України може бути віднесене до «кримінального обвинувачення», в розумінні статті 6 Конвенції, із поширенням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (в даному випадку особа відносно якої складено протокол) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на відповідних особах митного органу), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, яка відображена у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі належних та допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень, у даному випадку митний орган в особі уповноважених на це осіб.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей, а також належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та враховуючи вимоги закону щодо того, що усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягається до відповідальності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З урахуванням наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527 Митного кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційна скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Афоніна О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1 138 454,88 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 88 копійок з конфіскацією товару, а саме транспортного засобу BMW 530D (VIN НОМЕР_1 ). скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко