Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3578/23
Провадження № 3/935/409/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши у дистанційному режимі в залі суду м. Коростишів Житомирської області адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю захисника Шумова В. В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Сокура С. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 04.01.2023 від Управління патрульної поліції в Житомирській області після належного оформлення надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 391939 від 26.10.2023, ОСОБА_1 26.10.2023 о 20 год 30 хв на 106 км а/д М-06 Київ-Чоп, керуючи автомобілем BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes Benz 815», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду у лівій смузі , та з транспортним засобом «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв у правій смузі руху після ДТП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, а тому, відповідно до положень статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні захисник Шумов В. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 391939 від 26.10.2023 року з додатками за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , на думку захисту, є недопустимим доказом у справі і не відповідає вимогам законодавства України. Крім того, до початку розгляду справи по суті, постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2023 року зроблено висновок про відсутність об?єктивної можливості розгляду справи у зв?язку з недоліками та розбіжностями у протоколі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 26.10.2023 рухався у лівій смузі руху на транспортному засобі по автодорозі М-06, на якій були знаки «зменшити швидкість» зі швидкістю 55 км/год, в лівій смузі руху стояв жовтий знак «оформлення ДТП», якого не було видно з-за повороту, тому транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 в`їхав в транспортний засіб Renault Megane, після чого ОСОБА_2 виставив аварійний знак та оранжеву «жилетку», проте транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 в`їхав в транспортний засіб ОСОБА_2 та пошкодив ліву сторону автомобіля.

У судовому засіданні представник потерпілого Сокур С. В. просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у матеріалах справи міститься достатньо доказів вчинення останнім вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобов`язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались, відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно з диспозицією статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту 13.1 Правил дорожнього руху України водій у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Судом встановлено, що постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2023 року матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №391939, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернено до УПП у Житомирській області для належного оформлення, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення до нього додається відео з п/в Motorola (п. 2 протоколу про адміністративне правопорушення), однак до матеріалів протоколу зазначений відеозапис не доданий. Крім того, у схемі місця ДТП відсутні підписи водіїв-учасників ДТП (перша сторінка п.1, п.2, п.3), а також у графі «порушення пункту ПДР за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення» (друга сторінка схеми) наявні розбіжності з іншими матеріалами справи: зазначено порушення, у тому числі, п.2.1 ПДР України, тоді як відповідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.3 ПДР України. Також, схема місця ДТП, долучена до матеріалів протоколу, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (додаток №8).

Згідно довідки начальника сектору зв?язку та телекомунікацій управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Євгена НОСАДЧУКА від 27.12.2023 про надання інформації до справи за вх. № 19034 від 20.12.23 стосовно наявності відео файлів, в якій зазначено, що під час доопрацювання матеріалів справи № 935/3578/23 Коростишівського районного суду Житомирської області, що надійшла до Управління патрульної поліції в Житомирській області 20.12.2023 №19034, встановлено, що відеофіксація події, вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.10.2023 серії ААД № 391939, працівниками поліції здійснювалась 26.10.2023. Відповідно до пункту 3 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 N? 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, у зв?язку з чим, надати відеоматеріали за 26.10.2023 не видається за можливе.

Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Андрія ОВАДЕНКО від 25.12.2023, 26.10.2023 прибувши на місце ДТП встановлено, що 26.10.2023 близько 20:30 години ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 порушив п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes Benz 815», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду у лівій смузі, та з транспортним засобом «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв у правій смузі руху після ДТП. На місці було опитано учасників події та складено схему ДТП, в схемі помилково в переліку п. ПДР України, які порушив винуватець ДТП помилково вказано п. 2.1 ПДР України, просить вважати правильним п. 2.3 ПДР України, який вказаний в протоколі адміністративне правопорушення серії ААД № 391939 від 26.10.2023. Після складання схеми ДТП було проведено заміри на місці події за участі всіх учасників, та в їх присутності, всі відомості внесено до схеми ДТП, після чого всіх учасників було ознайомлено зі схемою ДТП та надано можливість зафіксувати схему на мобільні телефони. Будь-які зміни до схеми після ознайомлення учасників ДТП не вносилися. Відсутність підписів водіїв-учасників ДТП на першій сторінці схеми працівник поліції пояснив поспіхом, який виник під час усунення наслідків ДТП. Відсутність відео з нагрудних відео реєстраторів в матеріалах справи пояснити не може, оскільки після здачі матеріалів подальше оформлення адміністративних матеріалів здійснюється працівниками інших відділів УПП в Житомирській області.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Стосовно твердження захисника Шумова В. В. про те, що на момент проведення першого судового засідання 14.02.2024 закінчилися строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає, що згідно із п. 11 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 №11 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення" судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не можуть бути продовжені. У зв`язку із цим підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно починати у найкоротші терміни після надходження до судді протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, після надходження До Коростишівського районного суду Житомирської області 04.01.2023 від Управління патрульної поліції в Житомирській області після належного оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 11.01.2024 було призначено дату судового засідання 24.01.2024 о 09:20 годині, проте відповідно до заяви представника потерпілого ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення було відкладено на 14.02.2024 о 09:15 годині, було викликано учасників судового провадження.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд враховує рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року у справі № 12рп/2011 про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень Кодексу України про адміністративні правопорушення в поєднанні із вказаною позицією Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, що ураховується з огляду на норми статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування пракрити Європейського суду з прав людини», свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Доказуванню підлягають саме обставини указані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо часу, місця та способу учинення діяння.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, заява № 39598/03), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), пункт 161, Series A, заява № 25).

Разом з тим надані органом поліції докази в цій справі цим критеріям не відповідають, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 391939 від 26.10.2023 до нього додається відео з п/в Motorola, однак до матеріалів протоколу зазначений відеозапис не доданий.

Крім того, у схемі місця ДТП відсутні підписи водіїв-учасників ДТП (перша сторінка п.1, п.2, п.3), а також у графі «порушення пункту ПДР за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення» (друга сторінка схеми) наявні розбіжності з іншими матеріалами справи: зазначено порушення, у тому числі, п.2.1 ПДР України, тоді як відповідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.3 ПДР України.

Також, схема місця ДТП , долучена до матеріалів протоколу, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (додаток №8).

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2023 року матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №391939, складеного стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернено до УПП у Житомирській області для належного оформлення, вказані матеріали повернулись на адресу суду 04.01.2024, проте вказані недоліки усунуто не було, оскільки згідно довідки начальника сектору зв?язку та телекомунікацій управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Євгена НОСАДЧУКА від 27.12.2023, під час доопрацювання матеріалів справи № 935/3578/23 Коростишівського районного суду Житомирської області, що надійшла до Управління патрульної поліції в Житомирській області 20.12.2023 №19034, встановлено, що відеофіксація події, вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.10.2023 серії ААД № 391939, працівниками поліції здійснювалась 26.10.2023, проте відповідно до пункту 3 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, у зв?язку з чим, надати відеоматеріали за 26.10.2023 не видається за можливе. Крім того, згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Андрія ОВАДЕНКО від 25.12.2023, в схемі ДТП помилково в переліку п. ПДР України, які порушив винуватець ДТП вказано п. 2.1, просить вважати правильним п. 2.3 ПДР України. Відсутність підписів водіїв-учасників ДТП на першій сторінці схеми ДТП працівник поліції пояснив поспіхом, який виник під час усунення наслідків ДТП.

За таких обставин, згідно практики ЄСПЛ (рішення у справі «Малофєєва проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Імперативними положеннями статті 3 Конституції України встановлено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Так, статтею 62 Основного Закону України, в якій йдеться про презумпцію невинуватості представляє собою певну конституційну конструкцію, яка є узагальненим виразом гарантій прав особи.

Зазначена презумпція є джерелом гарантій для особи, яка притягується до відповідальності.

У відповідності до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд має забезпечувати належне вивчення та оцінку доказів і аргументів, представлених сторонами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року у справі з єдиним унікальним № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На підставі наявних в матеріалах справи фактичних даних неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відтак суд дійшов до висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 124, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 26.10.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко