Справа № 147/1547/23
Провадження № 3/147/9/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст. 130, ч.3 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2023 року о 19 год. 05 хв. в с. Верхівка по вул. Миру водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом «Шкода-Феліція» номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

09 листопада 2023 року о 19 год. 05 хв. в с. Верхівка по вул. Миру ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода-Феліція» номерний знак НОМЕР_3 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом Барським відділом виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області від 30.11.2021 №58229877.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи. Судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме за тією, на яку вказав останній під час складення матеріалів про адміністративні правопорушення, що зокрема вбачається протоколів про адміністративні правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.11.2023, а також відеозапису події від 09.11.2023, який долучений до справі. Проте до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судові повістки направлялися за місцем реєстрації ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , й такі були вручені. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній знав про те, що відносно нього складено протоколи про адміністративне правопорушення, судом повідомлявся про розгляд справи за адресами, які наявні в матеріалах справи, а саме як за адресою місця проживання останнього (на яку вказує сам ОСОБА_1 , що слідує з відеозапису події від 09.11.2023, який долучений до справи), так і за адресою місця його реєстрації.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 та ч.3 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною третьою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з ч.2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку повторного протягом року керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130., ч.3 ст. 126 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №054375 від 09.11.2023 згідно, з яким 09 листопада 2023 року о 19 год. 05 хв. в с. Верхівка по вул. Миру водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода-Феліція» номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №054376 від 09.11.2023 відповідно, до якого 09 листопада 2023 року о 19 год. 05 хв. в с. Верхівка по вул. Миру ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода-Феліція» номерний знак НОМЕР_3 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом Барським відділом виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області від 30.11.2021 №58229877;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким в ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння обличчя; ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер»;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в Тростянецьку ЦРЛ від 09.11.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні;

постановою головного державного виконавця Барського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мориляк В.М. від 30.11.2021, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з судовим наказом №127/32486/18 виданим 14.01.2019;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №568457, якою на ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.;

постановою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.3 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

відеозаписом події від 09.11.2023, з якого вбачається, що поліцейськими у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти водієві ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що він відмовився, стверджуючи, що транспортним засобом він не керував.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.11.2023 про те, що він 09 листопада 2023 року в с. Верхівка на вул. Миру о 19.50 год. перебував біля автомобіля «Шкода-Феліція» червоного кольору номерний знак НОМЕР_3 , й те, що він не керував транспортним засобом та керувати не збирався і розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Зокрема вказані пояснення спростовуються наведеними вище доказами, які є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Також з відеозапису події від 09.11.2023 вбачається, що автомобіль «Шкода-Феліція» номерний знак НОМЕР_3 перебуває в русі, зупиняється, про що свідчить те, що горять задні габарити автомобіля і різко гаснуть. Коли поліцейські зупинилися біля автомобіля, то біля нього вже знаходився ОСОБА_1 з лівої сторони автомобіля (зі сторони водія). За кермом автомобіля нікого немає.

Визначення терміну керування транспортним засобом було наведено в п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Крім цього, ОСОБА_1 стверджуючи на відеозаписі події, що він автомобілем не керував, та при цьому не вказує, хто був водієм зазначеного автомобіля. Вказане суд розцінює, як спосіб захисту та уникнення відповідальності.

Отже, враховуючи наведене суд переконаний, що автомобіль «Шкода-Феліція» номерний знак НОМЕР_3 рухався й ним керував саме ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 року № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6, п.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння обличчя, тобто ті, які зазначені у п.3 Інструкції. У зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. При цьому здійснювалася відеофіксація і матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміст протоколів про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у їх достовірності не викликає.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 130, ч.3 ст. 126 КУпАП, суд не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер скоєних правопорушень, особу винного, який раніше притягався до адміністративної відповідальності, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вимоги ст. 36 КУпАП, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605,60 грн (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя А.М. Мудрак