Номер провадження 3/754/1769/24
Справа №754/3634/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2024 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Скляренко У.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського Управління поліції ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2024 щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №577509, відповідно до якого він 03.03.2024 о 18 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 , а саме: в його присутності вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_3 , яку ображав нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Явка ОСОБА_1 у судове засідання не була забезпечена особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення або іншою уповноваженою особою, що перешкодило суду розглянути справу у строки, передбачені ст. 277 ч. 2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений, не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що з метою вжиття заходів щодо повідомлення особи про судове засідання ОСОБА_1 сповіщено про час, дату і місце розгляду справи в передбачений і дозволений спосіб, про що підтверджує довідка про доставку смс-повідомлення про виклик ОСОБА_1 на 11.04.2024.

З метою недопущення порушення розумних строків, затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи вимоги ч.2 ст. 268 КУпАП, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 по наявних матеріалах справи.

Враховуючи положення ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст.173-2 КУпАП, а також принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів справи оскільки в змозі всебічно, повно та об`єктивно встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 577509 вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений з протоколом, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що в протоколі зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому ОСОБА_1 в протоколі зазначив, що «більше не буде».

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАп передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого тощо.

Суд вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 577509 від 03.03.2024. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; рапортом працівника поліції від 06.03.2024р.; винесеним працівником поліції терміновим заборонним приписом стосовно кривдника- ОСОБА_1 ; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 03.03.2024; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 в протоколі- «більше не буду».

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.40-1,252, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 170 (сто сімдесят ) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Скляренко У.В.