Провадження № 3/243/17/2024
Справа № 243/6004/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О. В. розглянувши матеріали, які надійшли із Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, -

-

ВСТАНОВИЛА:

11 жовтня 2023 року о 14 год. 40 хв. біля буд.5, по вул. Шевченка у м. Слов`янську, Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo з державними номерними знаками НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та у медичному закладі відмовся, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 11 жовтня 2023 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 знаходячись у своєму транспортному засобі Chevrolet Aveo з державними номерними знаками НОМЕР_2 , здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських щодо надання посвідчення водія, крім цього вів себе зухвало та висловлювався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП.

11 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративні правопорушення серії АПР18-278138, а також серії ААБ № 279759, в яких ОСОБА_1 під підпис були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України. Заяв чи клопотань від нього не надійшло. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , повідомлений про розгляд справи в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області, про що мається його особистий підпис в протоколі.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130, однак відповідно до статті 268 КУпАП явка особи присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 185 КУпАП є обов`язковою.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує на тому, що за своїм змістом ст. 268 КУпАП націлена саме на добросовісне користування своїми правами та можливість на умовах змагальності їх захищати.

Судом встановлено, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді ОСОБА_1 також був повідомлений, однак не вжив заходів для явки до суду, та письмових заперечень проти протоколу не подав.

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі В`ячеслав Корчагін проти Росії № 12307/16.

З огляду на те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, крім цього в протоколі про адміністративне правопорушення була попереджена про дату судового засідання, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом серії ААБ № 279759 про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2023 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 11 жовтня 2023 року о 14 год. 40 хв. біля буд.5, по вул. Шевченка у м. Слов`янську, Донецької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo з державними номерними знаками НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та у медичному закладі відмовся, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі зазначено, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось;

протокол серії про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 470014, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, за порушення останнім ч. 4 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП;

поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.10.2023, які вказали, що їх було запрошено свідками, та в їхній присутності водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Chevrolet Aveo з державними номерними знаками НОМЕР_2 , відмовився від проходження огляду стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився;

довідка Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом серії АПР18-278138про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2023 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 11 жовтня 2023 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 знаходячись у своєму транспортному засобі Chevrolet Aveo з державними номерними знаками НОМЕР_2 , здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських щодо надання посвідчення водія, крім цього вів себе зухвало та висловлювався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП;

протокол про адміністративне затримання серії АА№ 128004 від 11.10.2023 року, відповідно до якого 11.10.2023 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 був доставлений у службове приміщення ВП №4 Краматорського РУП, розташованого по вул. Університетській, 30, у м. Слов`янську, Донецької області. У вказаному протоколі зазначено, що 11.10.2023 року о 17 год. 05 хв. ОСОБА_1 було звільнено;

рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, з якого вбачається, що 11.10.2023 року патрульними було здійснено виїзд за адресою: вул. Шевченка, б.5, м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, де у транспортному засобі Chevrolet Aveo з державними номерними знаками НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння знаходився ОСОБА_1 . В рапорті зазначено, що ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського надати документи, відмовився, проявив зухвалість, у зв`язку із чим було прийнято рішення затримати вказаного громадянина за ст. 262 КУпАП та застосувати до нього фізичну силу, а саме надіти кайданки.

У судовому засіданні було досліджено також представлені відеозаписи, з яких вбачається, що патрульні підходять до транспортного засобу за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , пояснюють йому суть правопорушення, та просять надати документи на транспортний засіб та посвідчення водія, на що ОСОБА_1 не реагує, постійно сперечається із поліцейським, веде себе зухвало, висловлюється нецензурною лайкою. Крім цього ОСОБА_1 співробітниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовляється. Зазначене «дійство» триває довгий час, після чого відносно водія ОСОБА_1 застосовано кайданки та відвезено до відділу поліції. У відділі поліції поліцейські встановлюють особу ОСОБА_1 , роз`яснюють йому права. На відеозаписі ОСОБА_1 визнає свою провину. Візуально на відеозаписі ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яннія, що полягає у його поведінці, нечіткій мові, несприйманням обстановки. Після чого відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення та останнього ознайомлено із ним.

Відповідальність за статтею 185 КУпАП передбачена за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, і суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У відповідності до пункту 7постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року(зі змінами) згідно зі статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово

повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, крім іншого, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до частини 1 статті 130КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Згідно з пунктом 2.5ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, норми Правил дорожнього руху України встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння, і жодних винятків для цього Правила дорожнього руху України не містять.

У своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 був зобов`язаний на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачений законом порядок і спосіб.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлений положеннями статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (з наступними змінами) та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858( далі Інструкція 1452/735).

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і

щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом пункту 3 розділу Інструкції 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції 1452/735огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом(далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу Інструкції 1452/735у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 за № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1408/27853), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З урахуванням наведеного, для притягнення особи до відповідальності за відмову від

проходження огляду на стан сп`яніння необхідна наявність ознак відповідного виду сп`яніння, наявність вимоги поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та відмова особи від проходження огляду. Мотиви такої відмови не мають правового значення для притягнення особи до відповідальності.

Із досліджених доказів, вбачається, що поліцейським за наявності підстав вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, було висунуто вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Так, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest», що відповідало вимогам пунктам 2, 3, 6 розділу І Інструкції № 1452/735. Враховуючи, що водій ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то поліцейський відповідно до пункту 7 розділу Інструкції №1452/735 запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На обидві пропозиції щодо обох видів огляду ОСОБА_1 відмовився від їх проходження.

Виходячи з викладеного, дії поліцейського відповідали вимогам 266 КУпАП, Порядку № 1103, Інструкції № 1452/735, Інструкції № 1408/27853, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я за вказаних обставин становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення суд має право виносити одну з таких постанов:

а) про накладення адміністративного стягнення;

б) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 КУпАП;

в) про закриття справи.

Аналіз вказаної норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу.

Суттю провадження є розгляд справи, який складається із:

а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів;

б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи;

в) встановлення об`єктивної істини у справі;

г) винесення рішення (постанови, ухвали) і доведення їх до відома учасників провадження.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, як випливає із ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження.

Відсутність висновків про винуватість у постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративних стягнень не є перепоною для притягнення до інших видів відповідальності, як-то цивільної та/або дисциплінарної, або ж для встановлення законності адміністративного переслідування.

Аналіз діючого законодавства дозволяє дійти до висновку, що закриття провадження по справі за п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП перш за все свідчить про відмову держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а одночасне визнання винності особи у вчиненому правопорушенні і закриття справи за вищезазначених про порушення права людини на справедливий суд та презумпції невинуватості.

При цьому суд зазначає, що незважаючи на певну аналогію розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності та справ про притягнення до кримінальної відповідальності, умови за якими передбачено закриття кримінального провадження у зв`язку із закінчення строків давності якісно відрізняються від умов, визначених ст. 247 КУпАП, оскільки у ст. 49 КК України застосовані такі конструкції, як «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки…», тобто саме цією застосованою мовною конструкцією законодавець чітко визначає обов`язок суду встановити наявність вини у вчиненні злочину, на відміну від мовної конструкції, застосованої у ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю…».

Такий висновок суду щодо неможливості встановлення вини особи під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, узгоджується також із роз`ясненнями Вищого адміністративного суду України наведеними в науково-консультативному висновку.

З огляду на викладене, враховуючи, що як зазначено в протоколі, адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП було вчинене 11 жовтня 2023 року, на виконання вимог ст. 247, 284 КУпАП, суд, не вирішуючи питання про винуватість (невинуватість) особи у вчиненому, вважає, що дану справу слід провадженням закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, необхідно ОСОБА_1 призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, однак відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

А тому суд вважає за можливе позбавити ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на один рік.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України Про судовий збір, із ОСОБА_1 , підлягає стягненню також судовий збір на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 185, 188-28, 247, 280, 283-284 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 185 КУпАП України - провадженням закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню, у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, в дохід держави, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0005001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави - отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Олена Володимирівна Агеєва