П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/800/23

Провадження №3/943/10/2024

22 квітня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Золочівського Р ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , пільг не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2023 року серії ААД № 338070 гр. ОСОБА_2 23.04.2023 року о 19 год. 40 хв. в с. Мала Вільшанка по вул. Бічна, 3 Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Volvo хс 60» д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявив клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в протоколі зазначено, що 23.04.2023 року о 19.40год. в с. Мала Вільшанка вул. Бічна гр. ОСОБА_2 керував т/з VOLVO XC60 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Свідками в протоколі вказані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . До протоколу додано рапорт, письмове пояснення, відеозапис на СD, матеріали справи. Відповідно до п.2 Р.ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №10262 включення відеореєстратора здійснюється з момент початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратор поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відеозапис доданий до Протоколу, розпочинається із 21.00.08.год 23.04.23 року закінчується 21.35.24 год 23.04.23 року. На вказаному відеозаписі не зафіксовано часу, дати, місця, обставин керування транспортним засобом VOLVO XC60 д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням, а тим більше керуванням автомобілем в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Даний відеозапис розпочинається із моменту безуспішного намагання особами у формі схожій на поліцейську, процитувати ст.63 Конституції України перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 та закінчується врученням його копії. Упродовж всього часу на відеозаписі зафіксовано процес заповнення особою у схожій на поліцейську форму, якихось невідомих записів. Поряд з цим, згідно із рапортом зареєстрованим 23.04.2023 року за №1222 о 19.50.20год. 23.04.2023 року, надійшло повідомлення із служби 102 від ОСОБА_3 про конфлікт, яке прийняв ОСОБА_5 23.04.2023 року о 19.50.44 год. та прибув на місце події 23.04.2023 року о 20.06.59 год. Тобто, з 20.06.59 год. 23.04.2023 року по 21.00.08. год 23.04.23 року відеофіксація поліцейськими не здійснювалась. Окрім того, в той самий час, 23.04.2023 року о 21.12.52год, інспектор СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенант поліції Карабін В.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №№6879705 від 23.04.2023 року, відносно ОСОБА_2 . Зазначає, про те що інспектором поліції під час складення протоколу, порушено вимоги п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 та не ознайомлено його із правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відеозапис доданий до протоколу, а також відсутність його підпису у самому протоколі. У зв`язку із цим він не мав змоги скористатись правовою допомогою, чим порушено його право на захист. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які підтверджують зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та проведення огляду. Також, як видно із відеозапису, йому не було повідомлено та роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, натомість вводячи в оману особи у схожій на поліцейську форму вказали про те що, далі дослівно: "вам буде запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгер, можете проїхати з нами в медичний заклад і можете відмовитись». Надалі, йому не було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу та всупереч п.5 Інструкції поліцейський не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу. Також, про направлення складене стосовно нього, на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він дізнався лише після ознайомлення із матеріалами справи у суді, тобто 23.04.23 року йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на наведене, законодавець визначає не одну об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення, а встановлює їх декілька. Відповідно і формулювання адміністративного правопорушення повинно бути конкретизоване у протоколі складеному відносно можливого правопорушника. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №№338070 за ч.1 ст.130 КУпАП вказано «23.04.2023 року 19.40год. в с. Мала Вільшанка вул. Бічна гр. ОСОБА_2 керував т/з VOLVO XC60 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився вид відеозапис», тобто інспектором СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенантом поліції Карабін В.В. вказано дві об`єктивні сторони адміністративного правопорушення та не конкретизовано в чому саме полягає адміністративне правопорушення. При цьому інспектор посилається на порушення п.2.5. Правил дорожнього руху, що передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Допустимими та належними доказами у справі має бути підтвердження як факт керування особою транспортним засобом, так і факт перебування її в стані алкогольного сп`яніння або ж факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як докази по справі до протоколу додано письмове пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, у згаданих поясненнях не зафіксовано, ні факту керування транспортним засобом, ні перебування у стані алкогольного сп`яніння, ні факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так само, і на відео долученому до протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксовано вищевказаних фактів. З приводу наведених ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 надано пояснення поліцейським, які зафіксовано і в протоколі і на відеозаписі. Зокрема, тремтіння пальців рук було у зв`язку з тим, що тривалий час з 19.0год. по 22.00год перебував на вулиці у мокрому одязі при низькій температурі. У зв`язку з тим, що під час конфлікту із ОСОБА_6 , останній штовхнув ОСОБА_2 та він наковтався брудної води із водойми з`явився неприємний запах із ротової порожнини. В доповнення до всього вищенаведеного, слід вказати й про те, що за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_7 на лінію 102 з приводу вищеописаних подій, внесено відомості у ЄРДР за №0000023 від 24.04.23 року за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та 15.06.2023 року затверджено обвинувальний акт відносно нього, який на даний час перебуває на розгляді у Буському районному суді. У вказаному обвинувальному акті обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , передбачених ст.67 КК України, в т.ч. вчинення у стані алкогольного сп`яніння, не встановлено. Зазначає, що інспектор СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенант поліції Карабін В.В. на неодноразові виклики у судові засідання не з`явився та відповідних пояснень, щодо складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення не надав. Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом повинні бути витлумачені на його користь. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом правосвідомістю. Вважає, що матеріалами справи не підтверджено належними і допустимими доказами факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому на його думку справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 необхідно закрити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відео реєстратора (який закріплюється на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) поліцейських під час здійснення повноважень) відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З огляду на викладене, матеріали справи не дають підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані докази є суперечливими, медичні результати відсутні.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова