ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/642/24
Провадження №3/477/711/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №361587 від 15 березня 2024 року, ОСОБА_1 , 15 березня 2024 року о 15.00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався у її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні, в ході розгляду вказаної справи ОСОБА_1 своєї вини у зазначеному у протоколі правопорушенні не визнав та пояснив, що 15 березня 2024 року близько 15.00 години він, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_3 , в зв`язку з чим його дружина ОСОБА_2 почала на них кричать. Задля припинення конфлікту, який був спровокований саме ОСОБА_2 , знайомий пішов у своїх справах, а ОСОБА_1 ліг спати. Через деякий час його розбудив поліцейський, якого викликала дружина. На питання поліцейського з приводу розпивання спиртних напоїв пояснив, що він випив домашнього вина зі своїм знайомим у гаражі, на території свого домоволодіння. Поліцейський взяв у нього паспорт та почав оформлення матеріалів, однак, що саме він писав не знає, оскільки перебував у стані сп`яніння та не читав написане, поставивши у документах свій підпис. Вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 заперечує, оскільки, на його думку, мала місце сварка, спровокована саме дружиною, яку не влаштовує його спосіб життя.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність у його діях ознак вище вказаного адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 зазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 , наданих ним у судовому засіданні, слідує про виникнення 15 березня 2024 року о 15.00 годині за адресою АДРЕСА_2 , обопільного конфлікту між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його дружиною ОСОБА_2 з приводу розпивання на території їх домоволодіння ОСОБА_1 та сторонньою особою на ім`я Вадим алкогольних напоїв, що виключає статус будь-яких з цих осіб як потерпілої та наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд не приймає до уваги, оскільки як слідує з пояснень, наданих ним у судовому засіданні, зазначені пояснення було написано офіцером поліції, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підписав їх не читаючи та не підтверджує їх зміст.

Крім того, суд зазначає, що ознаками домашнього насильства є повторюваність та системність, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження зазначеного.

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, складеної 15 березня 2024 року поліцейським офіцером громади Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майором поліції Присяжнюком О.В., ОСОБА_1 раніше вчиняв щодо ОСОБА_2 психологічне насильство, погрожував вбивством постраждалій та залякував її, однак при цьому на питання, чи змушує щось постраждалу турбуватися про свою безпеку, відповідь ОСОБА_2 є негативною.

Також суд зазначає, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №244789 винесено 15 березня 2024 року саме у зв`язку з подією, що стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Відомості щодо винесення відносно ОСОБА_1 будь-яких інших заборонних приписів у зв`язку з вчиненням ним домашнього насилля відсутні.

Таким чином, зважаючи на пояснення, надані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та матеріали справи, повторюваність та системність вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля об`єктивно не підтверджується.

Суд вважає, що вказані вище докази не є достатніми для підтвердження події та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є достатнім доказом для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного, відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження у даній справі належить закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити за відсутності події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М. Семенова