Справа № 517/252/24
Провадження № 3/517/219/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 рокусмт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Гончар І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від другого прикордоного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, мешканця: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Фрунзівського районного суду Одеської області 27 лютого 2024 року від другого прикордоного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) надійшов протокол серії ПдРУ № 255296 від 23.02.2024 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП України.

Згідно протоколу 23.02.2024 року о 22:30 год. на західній околиці смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області було виявлено гр. ОСОБА_1 , який в групі осіб, а саме з громадянинами України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагався перетнути державний кордон України в пішому порядку поза пунктом пропуску через державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова на напрямку смт. Затишшя (Україна) - с. Колосово (РМ) в пішому порядку з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 ЗУ "Про державний закон України" та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

До матеріалів справи додана заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його присутності, в якій зазначено, що свою вину в незаконному перетинанні державного кордону України визнає повністю, але суд її до уваги не бере, так як ця заява не має відмітки канцелярії суду про її надходження і реєстрації судом, як передбачено розділом ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Ця заява потрапила в суд разом із матеріалами справи, тобто була вручена суду від імені ОСОБА_1 невстановленою особою прикордонної служби.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи в його відсутність, за умови належного сповіщення про час та місце слухання справи.

Дослідивши протокол та матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи, чи сповіщено осіб,які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Диспозиція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується за спробу перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску в групі осіб.

Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про державний кордон України" перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення, інші матеріали справи, не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт спороби незаконного перетинання державного кордону України не надано. Таким чином, у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП полягає у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме умислу на незаконний перетин кордону.

До матеріалів справи додане фото екрану невідомого мобільного телефону, де видно номер телефону, який підписаний " ОСОБА_5 ", що не підтверджує вину ОСОБА_1 в спробі перетину ДКУ.

В матеріалах справи відсутній протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про вилучення смартфону чи дослідження інформації, яка міститься у смартфоні ОСОБА_1 ..

Та обставина, що ОСОБА_1 був затриманий на західній околиці смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, але в протоколі не зазначено скільки метрів від лінії державного кордону також не свідчить про спробу перетнути державний кордон України поза пропускним пунктом.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про дердавний кордон України" передбачено, що прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

У межах прикордонної смуги з метою забезпечення національної безпеки і оборони, дотримання режиму державного кордону військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій надаються в постійне користування земельні ділянки шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, а вздовж лінії державного кордону України з Російською Федерацією і Республікою Білорусь - шириною до 2 кілометрів. У цих межах Кабінетом Міністрів України встановлюється спеціальний прикордонний режим щодо заборони вільного в`їзду, перебування, проживання, пересування осіб і провадження робіт, не пов`язаних з обороною чи охороною державного кордону України.

Зі схеми місцевості виявлення правопорушення вбачається, що місце виявлення правопорушення - смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, але не зазначено скільки метрів від лінії ДКУ знаходиться цей населений пункт, а просто на схемі зазначений ймовірний рух їх маршруту, що також не підтверджує вину ОСОБА_1 ..

З протоколу не вбачається того, які безпосередні дії вчинив ОСОБА_1 з метою здійснення спроби перетину державного кордону України, оскільки лише сам факт перебування його в смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, невідомо скільки метрів від лінії державного кордону не може свідчити про такий намір, відсутні будь-які докази спроби перетину державного кордону України, оскільки постановою КМУ №1199 від 03.08.1998 р. та № 890 від 04.08.2021 р. не встановлено заборону перебування чи пересування громадян в контрольованих прикордоних районнах, а лише зазначено обов`язковість наявності в них документів, що підтверджують особу. ОСОБА_1 мав при собі такі документи, про що прямо зазначено в протоколі, отже перебував і рухався в контрольованому прикордонному районі цілком правомірно і підстав бути звинуваченим в намаганні незаконно перетнути державний кордон не надавав.

Слід також зазначити, що свідків правопорушення також не має, про що зазначено в протоколі.

Суд враховує рішення ЄСПЛ у справі "Барбера, Мессегуз і Джабардо проти Іспанії" від 06.02.1998 року, в якому зазначено, що принцип презумції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, суди не почали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй у вину, всі сумніви щодо її винуватості повині тлумачитись на користь цієї особи.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження за справою про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 256, 276, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Ірина ГОНЧАР