"18" квітня 2024 р. Справа № 363/117/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу серії ААД №017862 від 03.01.2024 року слідує, що 03.01.2024 року о 17 год. 30 хв. в м. Вишгороді по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 пояснив, що 03.01.2024 року він дійсно керував, зазначеним в протоколі автомобілем, зупинився на узбіччі, як до нього під`їхали працівники поліції, при цьому він був абсолютно тверезий, спочатку дійсно відмовився від проходження запропонованого огляду, оскільки не розумів підстав такої відмови, але потім навпаки, попросив працівників поліції відвезти його до медичного закладу для проходження огляду, на що останні йому відмовили.

Представник особи, що притягається до відповідальності адвокат Александров Д.О. пояснив суду, що повністю не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАп та просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Посилався на те, що працівниками поліції не було вказано ознак алкогольного сп`яніння, які вони нібито виявили у ОСОБА_1 , крім того зазначені в протоколі свідки, пояснення яких додані до протоколу є знайомими працівників поліції, тобто упередженими, які прибувши на місце, підписали не заповнені бланки. Додані до протоколу направлення та акт, складені з грубими порушеннями, саме направлення не було вручено ОСОБА_1 .. Матеріали відеозапису, додані до протоколу свідчать про те, що відеозапис тривав всього півтори хвилини, відео не є безпреривним. Адвокат пояснив, що дійсно 03.01.2024 року працівники поліції під`їхали до транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і який стояв на узбіччі, запропонували пройти огляд, на що ОСОБА_1 спочатку відповів відмовою лише тому, що не розумів підстав такої відмови, але відразу ж його товариш пасажир автомобіля ОСОБА_2 пояснив останньому, що той не може відмовитися від огляду на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 попросив працівників поліції відвезти його до лікарні, але ті пояснили, що лише після складання протоколу, направлення йому не вручили, пояснили, що він самостійно має право звернутися до медичного закладу та пройти відповідний огляд. Відразу після складання протоколу ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 поїхали до лікарні, в якій спочатку в нього вимагали направлення і, оскільки його в нього не було, він за власні кошти, самостійно здав на аналіз кров, за результатами проведеного тесту було підтверджено, що він не перебуває у стані сп`яніння.

Допитаний судом свідок ОСОБА_2 пояснив, що 03.01.2024 року він в якості пасажира їхав з ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом MERCEDES, д/н НОМЕР_1 , на автомобілі спустило колесо та вони припаркувалися на узбіччі, як до них під`їхали працівники поліції, поцікавилися що трапилося та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній спочатку відмовився, але свідок його переконав в тому, що відмовлятися не можна і тоді, ОСОБА_1 підійшов до поліцейських, які вже перебували у службовому автомобілі та складали протокол та попросив відвезти його до лікарня для проходження огляду, на що останні йому повідомили, що лише після складання протоколу. Склавши протокол, вони так і не відвезли свідка з ОСОБА_1 до лікарні і останні вимушені були самостійно проїхати до медичного закладу, де їм спочатку було відмовлено в проходженні огляду із-за відсутності направлення, а потім ОСОБА_1 за власний кошт здав аналіз крові та пройшов огляд, за результатами якого було підтверджено, що він не перебував у стані сп`яніння. Ще ОСОБА_2 додав, що на його погляд, один зі свідків, які були присутні при пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, був знайомим поліцейських, оскільки останні йому телефонували і він приїхав за викликом. Свідки підписали пояснення та поїхали, а відтак не бачили як працівники поліції відмовили ОСОБА_1 проїхати до лікарні.

Допитані судом, за клопотанням представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 адвоката Александрова Д.О. інспектори ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Товкун О.А. та ОСОБА_3 показали суду, що дійсно 03.01.2024 року у м. Вишгороді по вул. Набережній, групою швидкого реагування був зупинений автомобіль марки MERCEDES, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та порушення координації рухів. Працівники групи швидкого реагування викликали інспекторів ВРПП, які приїхали та запропонували ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, пройти відповідний огляд, або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, відмову обґрунтував тим, що він тверезий. Після чого було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_4 додатково вказав на те, що свідки, які були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, жодним чином не є зацікавленими особами, вони були зупинені працівниками поліції і, після складання протоколу, акту та пояснень, підписали вказані документи. Що стосується того, що нібито ОСОБА_1 підходив до інспекторів ВРПП з проханням відвезти його до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння, то такого не було. Водій відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» так і в медичному закладі, після чого був складений протокол, що підтверджується не лише матеріалами відеофіксації, а і поясненнями свідків.

ОСОБА_3 додав, що він особисто опитував свідків, які підписали пояснення, протокол, а не пусті бланки. Потім ОСОБА_3 склав акт і направлення, в яких зазначив, виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та факт відмови останнього від проходження огляду. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі і жодних вимог супроводити його до лікарні не висував.

24.01.2024 року на адресу суду від адвоката Александрова Д.О. було спрямовано письмове клопотання про повернення справи до поліції для належного оформлення, в якому представник особи, що притягається до відповідальності адвокат Александров Д.О. просив суд повернути матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення, посилаючись на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_1 зі ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні відомості, які б підтверджували відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, натомість фабула протоколу складена в такій спосіб, що вбачається порушення поліцейськими процедури огляду, передбачену чинним законодавством (а.с.28-30).

Постановою суду від 29.01.2024 року в задоволенні цього клопотання ОСОБА_5 було відмовлено (а.с. 35).

Вислухавши особу, що притягається до відповідальності, її представника, свідка та інспекторів ВРПП Вишгородського РУП, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Так, відповідно до ст. 1 КУпАП України, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Стаття 266 КУпАП визначає, що особи, які керують зокрема транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Так, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, в інших закладах забороняється. При цьому о гляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395. Відповідно до розділу Х цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані зокрема алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Так, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції відповідної статті КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу правопорушення.

Так, зі змісту протоколу серії ААД №017862 від 03.01.2024 року слідує, що 03.01.2024 року о 17 год. 30 хв. в м. Вишгороді по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

У письмових поясненнях, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017862 від 03.01.2024 року - водій ОСОБА_1 власноруч зазначив, що він відмовляється проходити огляд.

Зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 , в ньому відображені необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості. Так, протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, крім того зазначені прізвища, адреси свідків, пояснення яких додані до самого протоколу.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017862 від 03.01.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на факт роз`яснення його процесуальних прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що зроблена відмітка у протоколі. Вказаний протокол підписано особою, що його склала та свідками, що були присутні під час відмови водія від проходження огляду як на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, а також самим ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установленим ст. 256 КУпАП та Інструкції №1376.

Крім того, факт відмови 03.01.2024 року водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується доданими до протоколу та дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 03.01.2024 року, яке складене о 18 год. 40 хв. та в якому викладені, виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а в графі результат огляду, працівником поліції ОСОБА_3 зазначено, що огляд не проводився, відмова;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому теж викладені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та вказано, що огляд не проводився, оскільки водій відмовився, зазначений акт підписаний свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- поясненнями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- розпискою ОСОБА_2 щодо отримання останнім транспортного засобу MERCEDES, д/н НОМЕР_1 та зобов`язання не передавати право керування ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі за №161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

Так зі змісту пояснень свідків:ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , доданих до протоколу слідує, що вказані особи були присутні, коли водій ОСОБА_1 03.01.2024 року у м. Вишгороді по вул. Набережна відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і у Вишгородській ЦРЛ.

Крім того, свідок ОСОБА_7 06.03.2024 року надав суду письмові пояснення, з яких слідує, що 03.01.2024 року він був свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою приладу «Драгер» так і в лікарні - Вишгородській ЦРЛ.

Як слідує, з досліджених судом вище наведених письмових доказів, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №017862 від 03.01.2024 року інспектором ВРПП Вишгородського РУП ОСОБА_4 було складено о 19 год. 02 хв., а направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 03.01.2024 року, додане до протоколу та складене інспектором ОСОБА_3 о 18 год. 40 хв., тобто до складання зазначеного протоколу, що в свою чергу спростовує доводи представника ОСОБА_1 про те, що зазначене направлення своєчасно складене не було.

Крім того, досліджені судом письмові пояснення свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також підписаний ними акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також підписаний ними протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №017862 від 03.01.2024 року - не підтверджують доводи адвоката Александрова Д.О. та ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_2 про те, що свідки лише підписали пусті бланки та відразу поїхали.

Зі змісту ч. 1 ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння 03.01.2024 року підтверджується також і матеріалами відеозапису, долученими до вказаного вище протоколу, з яких вбачається, що поліцейський в присутності двох свідків, пояснення яких додані до протоколу, указав на можливість перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, висунув вимогу про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд у встановленому законом порядку, що передбачено ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 року, а саме: за допомогою технічного засобу на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я. На ці дві пропозиції пройти огляд у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відповів відмовою, ця відмова є чіткою, зрозумілою та не викликає її неоднозначного тлумачення. ОСОБА_1 обґрунтував свою відмову тим, що не бажає проходити огляд оскільки не вживав алкогольних напоїв. Крім того ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, пояснивши інспекторам ВРПП яким автомобілем він керував, погодився підписати протокол, в якому власноруч вказав, що відмовляється від проходження огляду. У діях поліцейського не встановлено порушень зазначених вище нормативних документів у ході виявлення та фіксації зазначеного адміністративного правопорушення.

Таким чином на відеозапису, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксовані події щодо обставин, викладених у протоколі серії ААД №017862 від 03.01.2024 року, за яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оглянутий судом вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. Зазначений відеозапис є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката Александрова Д.О. про те, що із наданого суду відеозапису не вбачається моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що працівники патрульної поліції не вказали на певні ознаки його сп`яніння та не вчинили жодних дій щодо їх виявлення і перевірки, а тому захисник вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру запропонованого огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, виходячи з того, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, направлення і акту огляду на стан сп`яніння, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння були перелічені, зазначені документи підписані працівниками поліції, самим ОСОБА_1 (протокол), а також свідками.

Крім того, посилання адвоката на те, що відеофіксація обставин, викладених в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відбувалася з порушенням закону, судом не приймаються теж, оскільки ст. 251 КУоАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами, а відтак відеозапис, здійснений працівником поліції, що містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП. Крім того, чинними нормами КУпАП не встановлено вимог щодо визнання доказів недопустимими, а тому наявний у справі відеозапис, проведений поліцейським у цьому провадженні, на якому зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та відмова останнього від огляду на стан сп`яніння, що відбувалася у присутності двох свідків, є належним і допустимим доказом.

Також суд враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП - огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку пропозиція пройти огляд водію ОСОБА_1 на стан сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в закладі охорони здоров`я відбувалася, як із застосуванням технічних засобів відеозапису, так і в присутності двох свідків, що у розумінні положень ч. 2 ст. 266 КУпАП є самодостатнім способом дотримання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його представник не надали суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що працівниками поліції не було надано йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, а відтак відсутні підстави вважати, його було обмежено у процесуальних правах, в тому числі й у праві на захист. Даними переглянутих в судовому засіданні матеріалів відеозапису також встановлено, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими у нього ознаками сп`яніння, пройти відповідний огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні, роз`яснили наслідки такої відмови у вигляді складання протоколу, але ОСОБА_1 хоча і заперечував факт перебування у стані сп`яніння, відмовився від проходження будь-якого огляду, ця відмова є чітка та не викликає двозначного тлумачення, підстав вважати, що вона вимушена, у суду теж не має, крім того з оглянутого судом відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 висував вимогу їхати до медичного закладу, як не підтверджується це і іншими дослідженими судом доказами, що автоматично відкидає можливість відмови працівників поліції у задоволенні прохання водія пройти огляд у медичному закладі та роблять безпідставними доводи про те, що працівниками поліції порушено вимоги щодо огляду, передбачені ст. 266 КУпАП.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що працівники патрульної поліції були упереджені при фіксації вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як і не встановлено під час розгляду справи в суді й будь-яких даних про застосування щодо нього незаконних методів примусу чи інших дій, які б могли призвести до порушення його прав та неправомірного складання протоколу.

Доводи представника особи, що притягається до відповідальності адвоката Александрова Д.О. про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази наявності події керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд відхиляє з таких підстав:

Так, з оглянутого судом вказаного вище відеозапису, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним 03.01.2024 року транспортним засобом MERCEDES, д/н НОМЕР_1 , пояснив інспектору яким автомобілем керував, погодився підписати протокол. Крім того, у самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №017862 від 03.01.2024 року ОСОБА_1 власноруч зазначив, що відмовляється від проходження огляду, при цьому жодних зауважень з приводу керування ним автомобілем не зазначив. До того ж, при розгляді справи в суді ОСОБА_1 не оспорював факту керування ним автомобілем 03.01.2024 року, посилався на те, що керував автомобілем, їхав разом з товаришем ОСОБА_2 , зупинився на узбіччі. Також, допитаний судом свідок ОСОБА_2 теж підтвердив в суді, що ОСОБА_1 03.01.2024 року був за кермом автомобіля MERCEDES, д/н НОМЕР_1 , вони їхали та в них спустило колесо, а відтак ОСОБА_1 припаркувався на узбіччі і до них під`їхали працівники поліції.

Крім того, представник особи, що притягається до відповідальності адвокат Александров Д.О. теж спочатку не заперечував факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та в суді, заперечуючи проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, на це не посилався, як і не посилався на відсутність підтвердження факту керування у своєму клопотанні про повернення справи до поліції для належного оформлення від 24.01.2024 року (а.с.28-30).

Таким чином факт керування ОСОБА_1 03.01.2024 року о 17 год. 30 хв. транспортним засобом MERCEDES, д/н НОМЕР_1 , підтверджується як показами самого ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_2 , так і наявними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Позицію захисту про те, що ненадання ОСОБА_1 відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану зокрема, алкогольного сп`яніння фактично позбавило його можливості пройти огляд у лікаря нарколога в спеціалізованому медичному закладі у встановленому законом порядку, суд теж не приймає, оскільки вона не підтверджується дослідженими матеріалами, крім того, положення ст. ст. 256, 266 КУпАП не передбачають обов`язку уповноваженої особи вручити таке направлення особі, стосовно якої складається протокол. В той же час суд звертає увагу на те що, підписаний ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, який зі слів останнього нібито був складений вже після того, як ОСОБА_1 висунув вимогу до інспекторів ВРПП відвезти його до лікарні, свідчить про те, що ОСОБА_1 власноруч написав, що відмовляється проходити огляд, при цьому жодних заперечень щодо відмови працівників поліції відвезти його до лікарні не вказав.

Таким чином, ОСОБА_1 мав змогу виразити свою незгоду з обставинами, викладеними в протоколі та засвідчити письмово про те, що наполягає на огляді в найближчому закладі охорони здоров`я, однак цим правом не скористався та підписав протокол без жодних зауважень.

Що стосується доводів адвоката Александрова Д.О. з приводу закриття провадження по цій справі із-за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не перебував 03.01.2024 року у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наданим ним висновком експертного дослідження за №5 від 03.01.2024 року, з якого слідує, що при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 , метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені, суд встановив наступне:

Так, як вже зазначалося вище ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП містить кілька окремих (самостійних) складів дисциплінарних проступків, які відрізняються за об`єктивною стороною (зовнішнім проявом). Зокрема, правопорушення, яке полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, є відмінним від правопорушення, яке полягає в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Отже, предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення відрізняється залежно від того, за вчинення якого саме порушення складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до підп. «а» п. 2.9 ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А згідно із приписами п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пояснювальній записці до проєкту ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» (щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), яким у подальшому було закріплено чинні санкції ст. 130 КУпАП, як один з аргументів посилення відповідальності зазначено, що міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог ПДР України є розроблення системи їх ефективного покарання та посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися у спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим Міністерством охорони здоров`я України вимогам. При цьому п. 7 вказаного Порядку визначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. А у п. 8 Порядку вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, згідно з п. п. 6, 7 р. І якої - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Пунктом 3 р. I цієї Інструкції зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 4, 5, 6 р. ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Пунктом 9 р. ІІ Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, системний аналіз положень вказаної Інструкції свідчить, що водій у разі відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`янінням на місці зупинки транспортного засобу або висловлення незгоди з його результатами, направляється поліцейським до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду встановлення такого сп`яніння.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП - огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. А ч. 5 цієї статті КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом під час розгляду зазначеної справи встановлено, що інспектор ВРПП Вишгородського РУП вбачаючи, у водія транспортного засобу ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та медичний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився, посилаючись на те, що він тверезий. При цьому цей факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» так і медичного огляду у закладі охорони здоров`я зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами відеозапису з нагрудної камери інспектора ВРПП Вишгородського РУП та письмовими поясненнями свідків. А відтак, дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), про що складений протокол про адміністративне правопорушення.

30.01.2024 року на адресу суду від представника особи, що притягається до відповідальності адвоката Александрова Д.О. спрямований висновок експертного дослідження за №5 від 03.01.2024 року, з якого слідує, що при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_1 , метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені. При цьому акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №5 від 03.01.2024 року, до справи не долучений.

Судом встановлено та не оспорюється самим ОСОБА_1 , що вказаний огляд ним проведений без участі поліцейського, тобто з порушенням порядку, передбаченого ст. 266 КУпАП, а відтак такий огляд вважається недійсним. Зазначений висновок, наданий суду через певний проміжок часу після складання протоколу, крім того, він суперечить іншим доказам, наявним в матеріалах справи (протоколу, поясненням свідків, направленню, акту тощо). Суд звертає увагу, що іншої процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім зазначеної в ст. 266 КУпАП не існує та нормами чинного законодавства не передбачено. Крім того, відповідно до п. 6 р. Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стала його відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є окремою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені дії хоча й охоплюються в обох випадках ч. 1 цієї статті КУпАП, однак за зовнішнім проявом є різними адміністративними правопорушеннями за складом (об`єктивною стороною).

Стан алкогольного сп`яніння особи може бути встановлений лише за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», або медичного огляду в закладі охорони здоров`я відповідним лікарем, при цьому поліцейський для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння під час безпосереднього спілкування має пересвідчитись, що в особи наявні визначені Інструкцією ознаки стану алкогольного сп`яніння, які відображаються у протоколі, а також у присутності двох свідків зафіксувати у протоколі дії водія щодо ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи представника особи, яка притягається до відповідальності, а також висловлена позиція судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

Таким чином судом повно, всебічно, об`єктивно й неупереджено досліджено письмові матеріали, надані уповноваженим правоохоронним органом (протокол про адміністративне правопорушення, направлення, акт, письмові пояснення свідків, розписка тощо), які зібрані й задокументовані органом Національної поліції без участі суду.

Суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За порушення встановлених правил співіснування особа піддається примусу у вигляді накладення стягнення, користуючись яким, суспільство забезпечує погодженість особистих і суспільних інтересів, скеровує поведінку особи у необхідне, суспільно корисне русло. Отже, юридична відповідальність для особи застосовується невідворотно, якщо є позитивно виражені умови для настання такої відповідальності та немає негативно виражених умов для її усунення. Відповідальність є мірою людини. Людина постає вольовою особою завдяки розуму, а завдяки волі і свободи вона відповідає за свої вчинки. Так, юридична відповідальність передбачає для порушника настання обов`язків зазнавати несприятливих наслідків у вигляді особистого, майнового та іншого характеру, вид і міра яких передбачені санкціями правових норм. Суд звертає увагу на те, що вид і міра за вчинення діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків, а відтак діяння за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійокна користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.П. Дьоміна