Справа № 161/1541/24
Провадження № 3/161/997/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., за участі захисника адвоката Гринчука І.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.01.2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 418442 від 05.01.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 05.01.2024 року о 23:11, в м. Луцьку по вул. Рівненська, 22, повторно протягом року керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого був відсутній передбачений конструкцією передній бампер.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та причини своєї неявки суду не повідомив.

До початку судового засідання ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гринчук І.С. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі щодо його підзахисного у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення. Суду пояснив, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та що у такого в той моменту був відсутній передбачений конструкцією передній бампер.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність наступає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП підлягає водій, який керує транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, та який протягом року притягався до відповідальності за вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 1 3 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 31.4.7. «е» ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за відсутності передбаченого конструкцією бампера.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП є факт керування транспортним засобом у якого був відсутній передбачений конструкцією передній бампер, а її суб`єктом є водії, тобто особа, яка безпосередньо здійснює керування таким транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, за яким «керування транспортним засобом» це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 , 05.01.2024 року о 23:11, в м. Луцьку по вул. Рівненська, 22, транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , та що у такого був відсутній передбачений конструкцією передній бампер.

Зокрема, уповноваженою особою УПП у Волинській області під час складення щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 4 ст. 121 КУпАП не було зафіксовано факту вчинення ним правопорушення за допомогою технічних засобів фото- чи відеофіксації, а також не підтверджено цього показаннями свідків.

Відсутність будь-якого із наведених вище доказів достовірно узгоджується із відомостями, внесеними у протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 418442 від 05.01.2024 року у якому зазначено, щодо протоколу додається виключно рапорт.

Жодних посилань на наявність фото- чи відеофіксації правопорушення чи пояснень свідків вищевказаний документ не містить.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Тобто, візуальне спостереження за неправомірними діями осіб, яке фіксується шляхом написання відповідних рапортів працівниками органу Національної поліції, може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, долучений до матеріалів справи рапорт інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП ст. лейтенанта поліції Сімончук А.М. суд не бере до уваги.

Відтак, будь-які докази, які б свідчили про доведеність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП, матеріали справи не містять.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 4 ст. 121, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 4 ст. 121 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук