Справа № 175/5079/24
Провадження № 3/175/2488/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"05" червня 2024 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , сержанта з матеріального забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоку №А4098/6 від 29.03.2024 року, сержант ОСОБА_1 28.02.2024 року отримав направлення №980 для проходження медичного огляду ВЛК у військовій частині НОМЕР_3 . Проте всупереч статутним обов?язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби, сержант ОСОБА_1 01.03.2024 року не зареєструвався та не пройшов медичний огляд. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив відмову від виконання законних вимог командира військової частини в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, проте про причини неявки суд не повідомив.

Засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що свою вину не визнає, оскільки не відмовлявся від проходження медичного огляду військово-лікарської комісії. На теперішній час, після здавання всіх необхідних аналізів та проходження МРТ, військово лікарська комісія ОСОБА_1 була пройдена, відповідно до якої останній є придатним та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 . Також зазначив, що дії керівництва військової частини НОМЕР_1 є неправомірними та такими, які порушують права ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги, що законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату судового засідання, суддя вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 9 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 11 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює загальні обов`язки військовослужбовців.

Відповідно до пункту 3 статті 11 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

Згідно з вимогами статті 16 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 28 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України.

Відповідно до статті 30 розділу І частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Згідно статті 37 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтею 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Положеннями ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, передбачена відповідальність за відмова від виконання законних вимог командира (начальника).

Згідно ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Наявність в України умов особливого періоду підтверджується Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, отже 24.02.2022 року розпочався особливий період, який діє по теперішній час.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суддя звертає увагу на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав направлення №980 для проходження медичного огляду ВЛК у військовій частині НОМЕР_3 . При цьому, матеріали справи не містять даного направлення та доказів вручення його ОСОБА_1 .

Як на доказ, що доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення командир військової частини НОМЕР_1 також посилається на рапорт начальника медичної служб, відповідно до якого ОСОБА_1 01.03.2024 року року не зареєструвався та не пройшов медичний огляд.

При цьому суддя зауважує на тому, що даний рапорт не може слугувати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП у розумінні ст. 251 КУпАП.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, а саме факт відмови від виконання законних вимог командира в умовах особливого періоду, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 172-10, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Т. С. Журавель