П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013632 від 08 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП «Злісна непокора законному розпорядженню чи законній вимозі військовослужбовця ДПСУ або члена громадського формування з охорони громадського порядку Державного кордону», а саме о 22 год. 10 хв. 07 грудня 2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 354 н/зн/У/на відстані 300 до ДК на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На законну вимогу п/п зупинитись та пред`явити документи що посвідчують особу вищезазначений громадяни не відреагував повів себе не коректно, не виконував законні вимоги прикордонного наряду. Старшим прикордонного наряду молодшим сержантом ОСОБА_2 неодноразово було доведено вимоги чинного законодавства , а саме ПКМУ №1147 п.7 в редакції постанови КМ №890 від 04.08.2021а саме : громадяни України в`їжджають у при кодону смугу на контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в її межах на підставі документів що посвідчують їх особу, а також п.10 в редакції постанови КМУ №619 від 23.04.1993 зі змінами внесеними згідно постанови КМУ №1110 від 08.12.2010 на вимогу установлення осіб Державної прикордонної служби України та органів національної поліції а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку від державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи передбачені вищезазначеним пунктом.

Своїми діями порушив вимоги п.12 ст. 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, зазначив, що він гуляв із собакою у межах міста Чоп, біля свого будинку. Про те, що вказана зона не належить до меж міста він заперечив, у зв`язку із чим він і відмовлявся показувати документи, оскільки вважав, що у осіб, що вимагали від нього документи для перевірки, відповідні повноваження відсутні. Окрім того при обґрунтуванні своєї позиції, він посилався на Постанову КМУ №1456. В судовому засіданні не заперечив, того що була розмова в різкій формі, після його затримання він сплатив штраф за постановою складеною відносно нього за ст. 202 КУпАП за відсутність документів, але зазначив, що мав при собі мобільний телефон з застосунком «Дія». Однак вважаючи, що у нього не мали перевіряти документи, оскільки він знаходився в межах міста Чоп, він такі не пред`являв. Просив приєднати до матеріалів справи довідку про стан його здоров`я та врахувати таку при розгляді адміністративної справи.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , повідомив, що у вказаний у протоколі дату та час ніс службу по охороні ДК, був старшим нарядом, їх було двоє в наряді. При огляд території на дамбі, нарядом було виявлено особу чоловічої статі років 55-56. Вони підійшли до чоловіка, представилися та попросили пред`явити документи, що посвідчують його особу, однак останній почав нецензурно висловлюватися в їх бік. Він показав чоловіку своє посвідчення, вони були у відповідній формі, зі зброєю та близько години просив чоловіка надати документи для перевірки його особи. Однак останній відмовлявся, питав про підстави перевірки. Прикордонники повідомили про вказану подію керівництво, їм було надано наказ затримати виявлену особу та доставити у ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для встановлення особи, що вони і зробили. В подальшому було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив « ОСОБА_4 непокору законному розпорядженню чи законній вимозі військовослужбовця ДПС У або члена громадського формування з охорони громадського порядку Державного кордону», а саме о 22 год. 10 хв. 07 грудня 2023 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 354 н/зн/У/на відстані 300 до ДК на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На законну вимогу п/п зупинитись та пред`явити документи, що посвідчують особу вищезазначений громадяни не відреагував, повів себе не коректно, не виконував законні вимоги прикордонного наряду. Старшим прикордонного наряду молодшим сержантом ОСОБА_2 неодноразово було доведено вимоги чинного законодавства , а саме ПКМУ №1147 п.7 в редакції постанови КМ №890 від 04.08.2021а саме : громадяни України в`їжджають у при кодону смугу на контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в її межах на підставі документів що посвідчують їх особу, а також п.10 в редакції постанови КМУ №619 від 23.04.1993 зі змінами внесеними згідно постанови КМУ №1110 від 08.12.2010 на вимогу установлення осіб Державної прикордонної служби України та органів національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку від державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи передбачені вищезазначеним пунктом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 185-10 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону, а також у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона проявляється у відкритій відмові виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну, прикордонну службу України».

З аналізу наведеної норми слід зробити висновок, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника ДПС при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які виконують службові обов`язки.

Згідно письмових пояснень старшого наряду ОСОБА_3 , він зазначає, що о 07.12.23 року 22 год. 10 хв з 18.00 по 00.00 годин виконував наказ на охорону Державного Кордону України на напрямку 358-354 п/зн (УР), по тилу, на відстані близько 300 метрів до лінії державного кордону на напрямку 354 п/зн (УР) виявив 1 невідому особу. В подальшому на законну вимогу зупинитись, та пред`явити документи які посвідчують особу відмовився, поводив себе не коректно, не виконував законні вимоги прикордонного наряду. Ним було доведено вказаній особі вимоги чинного законодавства, а саме ПКМУ №1147 п.7 в редакції постанови КМ №890 від 04.08.2021, а саме Громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів що посвідчують їх особу, а також п.10 в редакції постанови КМ№ 679 від 23.04.99 зі змінами внесеними згідно постановою КМ України №1110 від 08.12.2010 на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної Поліції а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку від державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені вищевказаним пунктом, те що вищевказаний громадянин не реагував та не надавав свої документи які посвідчують його особу. В подальшому особу було затримано та доставлено на відділ з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

З наданих до матеріалів адміністративної справи, та в судовому засіданні учасниками провадження, суду доказів, а саме копії «Пропозиції застосування інспекторів відділення моніторингу обстановки ВПС «Соломоново» з 04 грудня по 10 грудня 2023 року; копію журналу відділення тимчасового тримання; вбачається, що інспектор віпс «Соломоново» ОСОБА_3 , виконував службові обов`язки 07.12.23 року, а саме в період з 18.00 по 00.00 годин виконував наказ на охорону Державного Кордону України на напрямку 358-354 п/зн (УР), по тилу, також відповідно на відстані близько 300 метрів до лінії державного кордону на напрямку 354 п/зн (УР).

Зі змісту відео (аудіо) запису, дослідженого у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , відмовляється від надання на неодноразову вимогу співробітника ДПСУ документів що посвідчують особу, у зв`язку з перебуванням такого на відстані близько 300 метрів до лінії державного кордону. ОСОБА_1 при цьому застосовує ненормативну лексику та не надає на законну вимогу старшого наряду документи для перевірки та встановлення його особи. Учасники судового засідання не заперечували, що на відео та звукозаписі зафіксовано саме їх розмову між собою.

Твердження ОСОБА_1 про його перебування в місті Чоп, біля свого будинку, на момент спілкування з співробітником ДПСУ, суд вважає необґрунтованими, та такі твердження спростовуються дослідженими та наданими до матеріалів адміністративної справи, та в судовому засіданні учасниками провадження, суду доказами, а саме схемами ділянки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо затримання однієї особи, громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на напрямку 355 п/зн «У» 300 метрів до державного кордону 07.12.2023, карт місцевості такої ділянки, картографічними зображеннями місцевості та відповідною схемою з умовними позначеннями, з яких вбачається, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що у вказаний у протоколі дату та час ОСОБА_1 перебував у зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а відомостей про перебування ОСОБА_1 о 07.12.23 року 22 год. 10 хв в межах міста Чоп, біля свого будинку, суду не надано.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП, а саме, порушення прикордонного режиму. За твердженням ОСОБА_1 ним було сплачено відповідний штраф.

Правові підстави проведення перевірки передбачені порядком, що затверджений Постановою 1456 на яку покликається ОСОБА_1 , та порядком, що затверджений Постанови КМУ 1147, є різні.

Згідно п.7 Постанови КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1456: уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Пункт 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, передбачено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вказаного положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», зокрема п. 19 ч. 1 передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право здійснювати автоматизований обмін інформацією про транспортні засоби, що перетнули державний кордон України, з територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Зупиняти та оглядати в межах прикордонної смуги, контрольованих прикордонних районів самостійно, а за їх межами - разом з відповідними підрозділами Національної поліції транспортні засоби, а також перевіряти документи, що посвідчують особу водія та пасажирів, наявність поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), а також здійснювати контроль за сплатою сум накладених стягнень за вчинені адміністративні правопорушення, розгляд справ про які законом віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України.

Згідно пп.2 п. 2 Постанови Кабінету міністрів України №1147 від 27.07.1998 року «Про прикордонний режим» із змінами, згідно Постанови КМ №52 (52-2016-п від 03.02.2016) передбачено, що контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів;.

Відповідно до «Додатку до постанови КМУ від 03.08.1998 року №1199 в редакції постанови КМУ від 04.08.2021 року №890» Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні районі Ужгородський район Закарпатської області є контрольованим прикордонним районом.

Відповідно до дослідженого відеозапису, протоколу про адміністративне правопорушення, схем ділянки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо затримання однієї особи, громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на напрямку 355 п/зн «У» 300 метрів до державного кордону 07.12.2023, карт місцевості такої ділянки, картографічними зображеннями місцевості та відповідною схемою з умовними позначеннями, з яких вбачається, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , слідує, що ОСОБА_1 , був зупинений 07.12.23 року 22 год. 10 хв., на відстані близько 300 метрів до лінії державного кордону на напрямку 354 п/зн (УР) . Таким чином, доводи ОСОБА_1 про безпідставність вимоги співробітника ДПСУ про пред`явлення документів є безпідставними.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, тобто злісна непокора законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме не надав документи, що посвідчують його особу, перебуваючи у зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів, його особистими письмовими поясненнями, відео (аудіо) записом та іншими дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Разом із тим суддя доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Даних, що ОСОБА_1 , раніше притягувався за адміністративні правопорушення матеріали справи не містять. Обставини, що обтяжують відповідальність останнього, за адміністративне правопорушення відсутні, майнова шкода ним не заподіяна.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, суд вважає, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, виправних робіт, або адміністративного арешту буде явно несправедливим.

Згідно положень ст.ст.23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На переконання судді застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП України мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи в сукупності вказані обставини справи, оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, беручи до уваги, що вчинене ним діяння не спричинило будь-якої значної шкоди громадським чи державним інтересам, те, що його діяння суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди і така шкода фактично не була заподіяна, відсутність будь-яких доведених негативних наслідків внаслідок діяння ОСОБА_1 , відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, суд вважає за можливе застосувати до останнього положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ,, його вік, рід занять та майновий стан, стан його здоров`я, враховуючи надані ним медичні довідки, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, відсутність заподіяння шкоди, відсутність тяжких наслідків, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 , нових правопорушень, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст. 185-10, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош