Справа № 206/5984/23
Провадження № 3/206/74/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Плінської А.В., при секретареві: Крижко О.А., за участю захисника-адвоката Гармаш М.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2023 року о 00-08 год. в м. Дніпро, Самарський район по вул. Календарна,53 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження освідчення на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудні бодікамери №473533, №471438. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник-адвокат Гармаш М.Ю. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутню складу правопорушення, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 керування транспортним засобом не здійснював, а лише перебував у припаркованому авто. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 військовослужбовець, тому проведення огляду на стан сп`яніння не належить до повноважень працівників поліції. Навіть, якщо припустити правовірність дій поліцейських щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, то він також був проведений із порушенням вимог ч. 3 ст.266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Наявне в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не складалось в присутності ОСОБА_1 , оскільки це не зафіксовано на наявному в матеріалах справи відеозаписі. Отже, викладене у своїй сукупності, виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 55813 від 02.12.2023 р., складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку;

-рапортом у якому зазначено, що 02.12.2023 року о 00-03 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Календарна,53 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21121, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» чи у лікаря-нарколога водій ОСОБА_1 відмовився;

-направленням від 02.12.2023 року на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-відеозаписом на якому зафіксовано, як стоїть посеред проїзної частини із ввімкненими фарами та заведеним двигуном транспортний засіб ВАЗ 21121, номерний знак НОМЕР_1 за кермом, якого знаходився водій ОСОБА_1 . На вимогу працівника поліції водій ОСОБА_1 заглушив двигун транспортного засобу та надав документи на транспортний засіб та водійське посвідчення. У ході розмови працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння (продути «Драгер»). ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції не погодився та покачав головою. Тоді ж працівник поліції роз`яснив водієві ОСОБА_1 , що за наслідками відмови відносно нього буде складений адміністративний протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання сторони захисту, зокрема, щодо:

-відсутності доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки це спростовується вищепереліченими доказами у їх сукупності, зокрема, на переглянутому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу, який стоїть посеред проїзної частини, із ввімкненим двигуном та фарами. Саме місцезнаходження транспортного засобу свідчить про те, що перед зупинкою працівниками поліції транспортний засіб рухався по проїзній частині, а не стояв припаркований, як на тому наполягає сторона захисту. Протягом усього переглянутого відеозапису, ОСОБА_1 не пояснював того, що не керував транспортним засобом. На відеозаписі ОСОБА_1 лише раз каже, що нікуди не їде, після того, як працівник поліції запитав у нього, чи зможе, якийсь його знайомий із правами забрати його транспортний засіб, щоб його не евакуювували. Інший чоловік у машині, який сидів на пасажирському сидінні біля водія, також мав явні ознаки алкогольного сп`яніння;

-порушення порядку огляду на стан сп`яніння, то судом такого порушення не встановлено, оскільки на переглянутому відеозаписі ОСОБА_1 двічі пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, зокрема на місці за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився. Те, що йому пропонувалось ще проїхати до медичного закладу, свідчить наявне в матеріалах справи направлення. Ствердження сторони захисту, що вказане направлення було складено пізніше протоколу, суд вважає надуманими, оскільки вони нічим не підтверджені, а той факт, що на відеозаписі не зафіксовано, як складалось це направлення та оголошувалось, не може ставити його під сумнів, оскільки така обов`язкова фіксація не передбачена законом.

Крім того, військовослужбовці за правопорушення ПДР відповідають на загальних підставах КУпАП (станом на дату вчинення правопорушення).

Отже, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь вини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і вважає за необхідне з метою виправлення водія і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, так як вчинене ним правопорушення є одним з найнебезпечніших і найважчих правопорушень з адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, піддати останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська