Справа № 938/486/23
Провадження № 33/4808/92/24
Категорія ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Джус Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Атаманюка Р.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при таких обставинах.

10 липня 2023 року о 07 год. 10 хв. в смт. Верховина по вул. Грушевського,3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21213», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, розгляд справи за апеляційною скаргою проводити без його участі.

Вважає, що оскаржену постанову незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Пояснює, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, оскільки під час керування транспортним засобом 10 липня 2023 року в стані сп`яніння не перебував, погоджувався пройти медичний огляд, але працівники поліції відповідно до вимог ст. 266 КУпАП не забезпечили проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я. Зазначає, що долучений до матеріалів справи відеозапис здійснено з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026. Стверджує, що він висловив чітку позицію щодо готовності пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння, але поліцейський проігнорував це і не видав відповідне письмове направлення на огляд (відсутнє в матеріалах справи), тобто поліцейський не вчинив жодних належних дії щодо проведення огляду у медичному закладі, хоча зобов`язаний був зробити це відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735. Наголошує, що поліцейські під час складання протоколу не вручили йому копії протоколу, також копію не було надіслано поштовим зв`язком. Звертає увагу, що на місці зупинки був позбавлений права скористатися правовою допомогою.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Атаманюк Р.І. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Атаманюка Р.І., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі чи отримані вони з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 липня 2023 року серії ААД №336867 (а.с. 1) 10 липня 2023 року о 07 год. 10 хв. по вул. Грушевського, 3, смт. Верховина, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 під час руху на вищевказаному транспортному засобі обладнаному засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 3.2 в) ПДР, а також керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП, Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області рядовим поліції Бойчуком Н.П., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від підписання протоколу відмовився.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, нестійка хода - не проводився, оскільки останній відмовився.

В рапорті від 10 липня 2023 року (а.с. 3) поліцейський СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, рядовий поліції Назарій Бойчук доповідає начальнику про те, перебуваючи в дванадцятигодинному, наряді ним під час патрулювання 10.07.2023 о 07 год 10хв. було зупинено автомобіль марки "ВАЗ 21213", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував автомобілем не користуючись засобами безпеки (ременем безпеки), чим порушив п.3.2в Правил дорожнього руху. При спілкуванні із водієм ОСОБА_1 , з його ротової порожнини було відчутно запах алкоголю, після чого водієві було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою використання технічного приладу «Драгер» Алкотестер 6810, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Також водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі КНП Верховинська РЛ ВРР, на що водій також відмовився. Під час проведення огляду було застосовано технічні засоби відеозапису нагрудної камери. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП пункт 2.5. ПДР, а також винесено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Водія було ознайомлено з його правами та обов`язками щодо розгляду адміністративної справи. Під час проведення процесуальних дій до водія ОСОБА_1 фізичний вплив не застосовувався.

Враховую, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

На відеозаписах, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 5), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 21213», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки було те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, яким обладнаний автомобіль, про що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , після зупинки. В подальшому, працівник поліції попросив водія надати документи, а саме посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, на що останній погодився. Після цього поліцейський запитує ОСОБА_2 , як він може пояснити те, що він керував транспортним засобом, не будучи пристебнутим паском безпеки, на що останній вказує, що дійсно не був пристебнутий. Під час спілкування із вказаним водієм, поліцейським, було встановлено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини, у зв`язку із чим поліцейський запитав водія чи вживав він алкоголь, на що останній відповів: «може вчора, не знаю». У зв`язку з цим, ОСОБА_1 запропоновано пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. На дану пропозицію ОСОБА_1 категорично відмовився. Тоді, поліцейським було Запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, на що він погодився. Після цього, о 07:04:30 (час на відео файлі) один із працівників поліції йде до службового автомобіля та складає наявні у ньому речі, щоб була можливість присісти пасажирові на задньому сидінні. В цей час інший поліцейський, який приставився водієві, як сержант поліції Палійчук, разом із водієм ОСОБА_1 , залишається біля автомобіля ОСОБА_1 , та про щось спілкувався. При цьому зміст вказаної розмови на відео не зафіксовано. О 07:05:40 працівник поліції Палійчук та водій ОСОБА_1 підходять до службового автомобіля, та поліцейський ОСОБА_3 ще раз роз`яснює водієві причину зупинки, з якою водій погоджується, та зазначає, підстави, з яких у нього виникла підозра, що водій перебуває у стані сп`яніння, при цьому водій в розмові з поліцейським зазначає, що вживав вчора ввечері. Відтак, поліцейський повторно пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак водій відмовився. Після цього поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, однак водій відмовився. В подальшому поліцейським роз`яснено водієві його права, зокрема право на захист, та останній вказав що вони йому зрозумілі. На запитання поліцейського, водій зазначив, що хотів би передзвонити, однак в нього розрядився телефон. Поліцейський зазначив, що не забороняє водієві телефонувати, однак не знає яким чином зарядити його телефон. В подальшому поліцейський роз`яснює водієві, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку порушенням п.2.5 Правил Дорожнього руху, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також буде винесена постанова за керування транспортним засобом будучи не пристебнутим паском безпеки, на що водій зазначає, що йому все зрозуміло. В подальшому, на запитання поліцейського, чому водій їхав після того як він випив, водій вказує на те, що він випив вчора. Поліцейський знову роз`яснює йому, що він може продути прилад «Драгер», однак водій зазначає, що не хоче, бо може показати. Поліцейський роз`яснює водієві, що дозволено керування при 0,2 проміле, на що водій вказує, що йому це відомо, та пояснює, що вчора возив сіно та трошки випив, тому розуміє, що Драгер може щось показати. Після цього поліцейським ознайомлено водія із суттю протоколу, прочитано його в голос. Від підпису протоколу водій відмовився. Водієві роз`яснено, що його відсторонено від керування транспортним засобом.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Твердження апелянта про вимушену відмову від проходження огляду, не є слушним, та спростовується змістом відеозапису, з якого вбачається, що відмова водія є свідомою та виваженою, та не дивлячись на неодноразову пропозицію пройти огляд. Той факт, що одним із поліцейських залишено нагрудний відео реєстратор в автомобілі працівників поліції, неможливо розцінити як доказ впливу на ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що їх здійснено з перервами, є непереконливими, такі недоліки не є суттєвими.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Твердження апелянта про те, що йому не було вручено копію направлення на огляд в медичному закладі, не є слушним, оскільки не впливає на доведеність вини, матеріали справи та відеозапис підтверджують неодноразову пропозицію пройти огляд, а тому такий факт не впливає на законність рішення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, передбачено порядок і форму складення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язку вручити дане направлення особі щодо якої існують підозри про перебування в стані алкогольного сп`яніння - не передбачено.

Апелянт наголошує, що поліцейські під час складання протоколу не вручили йому копії протоколу.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення та відеозаписів дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовився отримати його копію під розписку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, в суді першої інстанції не вживав жодних заходів, які б вказували на те, що він бажає ознайомився з матеріалами справи, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується доказами в матеріалах справи, поліцейські мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Звертаю увагу, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

За змістом письмових матеріалів справи та відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.

Апелянт вказує, що на місці зупинки був позбавлений права скористатися правовою допомогою.

В той час, це не відповідає дійсності та спростовується змістом відеозаписів і протоколу.

Звертаю увагу, що процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з правами у відповідності з ст. 268 КУпАП, виникає тоді, коли уповноважена особа виявляє таке правопорушення, що є підставою для складення відповідного протоколу.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював поліцейським намір скористатися правовою й йому було відмовлено, або чинились перешкоди.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2023 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло