Справа № 509/7586/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 568060 від 17.12.2023 року гр. ОСОБА_1 17.12.2023 року о 17:05 год перебуваючи за місцем мешкання вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою відносно останньої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.08.2023 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Від особи яка притягається до адміністративної відповідальності до суду надійшли заперечення відповідно до змісту яких зазначив, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/2921/23 ухвалено що неповнолітня донька ОСОБА_3 14.08,2010 року народження проживає разом з матір`ю. Тобто донька не проживає з батьком, а тому стверджувати що ОСОБА_1 позбавив дитину житла неможливо. Щодо завдання і психологічної шкоди здоров`ю доньки зазначив, що в справі не зазначено про обстеження лікарем доньки, не зазначено діагноз, тобто не вказано ознаки які утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Також повідомив суду, що того дня коли донька прийшла до нього, почала хамити йому, поводити себе агресивно, він просив заспокоїтися та піти додому до матері, у відповідь донька почала говорити що це її будинок, та вона має право тут перебувати, навіть поліція невзмозі їй нічого зробити. Після такої розмови ОСОБА_1 попросив доньку залишити подвір`я його оселі, сказав що уже темніє та їй пора повертатися додому, на що вона викликала поліцію. Насильства відносно доньки не застосовував.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надала суду наступні пояснення. Вона прийшла до батька додому, попередила що треба забрати речі, все було нормально. При розмові їй стало образливо, що батько не цікавиться її життям, вона заплакала. Батько схопив її за руки, кидав речами, лаявся. Вона вийшла та викликала поліцію. Батько виганяв словами та діями. Також хапав за руки, швиряв по коридору, робив все щоб вона вийшла з будинку. вона подзвонила матері, та в свою чергу викликала поліцію. Просила суд дослідити звукозапис що має відношення до даної події.

В судовому засідання також пояснення надала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка доводиться донькою особи яка притягається до відповідальності та сестрою потерпілої, пояснила що ОСОБА_3 прийшла до батька додому, він запропонував їй поїсти, між ними не було конфлікту, нормально розмовляли. Також пояснила що чула слова від батька до сестри «Мене також потрібно поважати», при всій розмові не була присутня, заходила та виходила.

В засіданні при розгляді справи було досліджено наданий потерпілою відеозапис від 17.12.2023 року № 20231217_154457.mp4., який міститься на її мобільному телефоні. На вказаному відеозаписі зафіксована розмови між ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_2 , яке відображає описані події в фабулі протоколу. З відео вбачається, як батько ОСОБА_1 говорить доньці, що він не давав добро заходити до будинку, вимогав поваги до нього з боку доньки, а також говорив, щоб вона брала речі та йшла до матері.

Відеозапис оглянуто на мобільному телефоні потерпілої в приступності її законного представника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечень щодо відеозапису останній не висловлював.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 17.12.2023 року о 17:05 год. перебуваючи за місцем мешкання вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою відносно останньої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначене підтверджується наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 568060 від 17.12.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо їх змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З вищезазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями малолітньої потерпілої ОСОБА_2 , доданими до протоколу про адміністративне правопорушення та усними поясненнями при розгляді справи, наданими нею за участі її законного представника, - матері ОСОБА_6 .

Сумніви щодо достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Побоюючись за доньку мати потерпілої звернулась з заявою до правоохоронних органів.

03.08.2023 р. на ОСОБА_1 вже було накладене адміністративне стягнення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, тобто останній є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення зазначеного правопорушення, що підтверджується копією постанови по справі № 509/4133/23.

Таким чином, враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 568060 від 17.12.2023 р.), знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як він будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених частиною першою цієї статті, вчинив домашнє насильство.

Пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь яких доказів щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлено.

При призначенні стягнення суд враховує характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 173-2 ч.2, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір",

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є.М. Панасенко