Справа № 557/950/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року селище Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №313890: 24.05.2023 року о 15 год. 00 хв. в смт Гоща вул. Соборна,2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810 Drager» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав посилаючись на відсутність достатніх доказів вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а відповідно, і для притягнення його до відповідальності. Зокрема, посилався на те, що дійсно приїхавши з м. Березне і будучи знервованим, він купив в смт. Гоща у маркеті «Рікос» алкоголь, який випив, але транспортним засобом після цього не керував.

В судове засідання 06.02.2023 року ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Саух Р.П. (ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.02.2024) пояснив, що відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності пов`язана із проходженням ним військової служби

В судовому засіданні 06.02.2024 захисник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Саух Р.П. підтримав подані через канцелярію суду письмові заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №313890. Просив провадження у справі щодо його підзахисного за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу правопорушення у його діях, з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема посилаючись на те, що інформація, яка зазначена у протоколі, та яка є ключовою для наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції є фальсифікованою та не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. Жодного відеозапису щодо руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 немає.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, свідків,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає не лише у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено на бланку відповідного зразка з серійним номером ААБ №313890 від 24.05.2023 року уповноваженою на те особою - інспектором СРПП ВП№5 РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Кошелевичем А.А.

В протоколі, відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП за якою складено протокол.

Що стосується посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на те, що у працівників поліції були відсутні правові підстави для складання протоколу відносно нього за ч. 1 ст.130 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу та спростовуються доказами, які додані до протоколу.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується копією постанови серії ЕАС №7046581 від 24.05.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 в цей же день в смт Гоща вул. Соборна, 2Б, о 15 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом порушив вимоги пп «б» п.2.1 ПДР за що був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Даних щодо оскарження постанови особою, яку було притягнуто до відповідальності, матеріали справи не містять.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2023 серії ААБ №313890, у протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема і право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. З протоколу про адміністративне правопорушення та з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 від дачі пояснень та викладення мотивів відмови від дачі пояснень та підписання протоколу відмовився.

Матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Невизнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд оцінює, як його намагання уникнути відповідальності, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП підтверджена і іншими належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.05.2023, у яких зазначено ознаки сп`яніння виявлені у водія та зафіксовано його відмову від проходження огляду у присутності свідків;

-зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №313890 про відсторонення водія від керування транспортним засобом;

- письмовимипоясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 24.05.2023 року, у яких вони підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. При цьому зазначили, що ОСОБА_1 перебував в автомобілі ««Skoda», який під`їхав та зупинився поблизу маркету «Рікос» і з салону якого лунала гучна музика і у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

- довідкою про протоколу серії ААБ № 313890 від 24.05.2023 року відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, права керування не позбавлений, на протязі астрономічного року по ч. 1 ст.130 КУпАП не притягався..

Суд критично ставиться до тверджень особи, яка притягується до відповідальності та її захисника, щодо того, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль був припаркований не на проїзній частині дороги і ОСОБА_1 лише перебував у салоні, оскільки вони були спростовані в ході перегляду відеозапису події та заперечуються іншими наявними у справі доказами.

Суд виходить з того, що закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК, який з огляду на відсутність достатнього регулювання процедури оцінки доказів у КУпАП, за аналогією застосовується судами при вирішення справ про адміністративні правопорушення, визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин правопорушення досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення правопорушення конкретною особою.

Як вбачається з досліджених доказів, у адміністративних матеріалах дійсно відсутні прямі докази на підтвердження того, що транспортний засіб із ОСОБА_1 за кермом на момент, коли до нього підійшли працівники поліції, перебував у русі. Однак скоєння ним цього адміністративного правопорушення суд встановив на підставі сукупності інших вищенаведених належних і допустимих непрямих доказів, які з урахуванням обставин справи та висунутої на свій захист версії особи яка притягається до відповідальності та її захисника, що не узгоджується із вказаними доказами, дозволили суду встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Зокрема, як установив суд з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, 24.05.2023, під час спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , вони виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та різка зміна шкірного покриву обличчя і запропонували йому пройти медичний огляд на виявлення стану сп`яніння на місці та у медичному закладі, від чого він відмовився. При цьому ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, який стояв припаркований з увімкненим двигуном та не заперечував факту керування ним транспортним засобом, намагався пояснити, звідки він приїхав та куди їде, зокрема, пояснив, що вжив алкоголь біля «Гінго», а потім приїхав до маркету «Рікос». Не заперечуючи факту керування автомобілем у стані алкогольного сп`янінні, ОСОБА_1 намагався переконати працівників поліції увійти в його становище та не притягувати до адміністративної відповідальності.

Допитані судом за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лише підтвердили, що 24.05.2023 року їй зателефонував матір ОСОБА_1 і сказала, що його потрібно забрати з смт Гоща, оскільки він випив і його автомобіль стоїть на площі. Коли вони приїхали в смт Гоща, то ОСОБА_1 , працівники поліції та військові стояли неподалік маркету «Рікос».

Суд наголошує, що відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху (якими є в тому числі і водії) зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Таким чином, доводи захисника особи, яка притягається до відповідальності, викладені у письмових запереченнях, про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також твердження про порушення працівниками поліції порядку направлення водія для огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_1 та його захисник суду не надали.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній підлягає адміністративній відповідальності, підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу відсутні відповідно до закону, будь яких обставин, які б звільняли його від відповідальності судом не виявлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, судом досліджені та перевірені доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Невизнання вини правопорушником в інкримінованому адміністративному правопорушенні суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, а саме грубе порушення вимог Правил дорожнього руху України, дані про особу правопорушника.

При визначенні виду адміністративного стягнення враховується, що такий вид покарання, як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, забезпечать належний вплив на подальшу поведінку особи та недопущення в подальшому вчинення подібних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст.40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 09.02.2024.

Суддя Тишкун П.В.