ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/158/24 Справа № 213/3601/23 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: особи, яку притягнуто до адмініс тративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Бордунової І.О., апеляційну скаргу захисника Нечаєва А.В., який діяв в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючу майстром на ПРАТ «ІНГЗК», зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року встановлено, що 24.08.2023 року об 00:13 год. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Каткова біля електроопори № 6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megan, д.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, а в разі виникнення небезпеки руху або перешкоди не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, здійснила наїзд на бордюрний камінь, який належить департаменту розвитку інфраструктури м. Кривого Рогу, чим отримала механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п.2.3б, 12.1, 12.9 Правил дорожнього руху. Нагрудний реєстратор 471641, 471644, ксеомі.

Крім того, 24.08.2023 року об 00:13 год. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Каткова біля електроопори №6 водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Renault Megan, д.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройшовши на місті огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, тест № №997, результат тесту - 1, 78% проміле, з результатами не згодна, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі у лікаря нарколога відмовилась. Відеофіксація нагрудний реєстратор 471641, 471644.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції, захисник Нечаєв А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу в її діях адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанову суду 1-ї інстанції винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, судом допущено неповноту встановлення обставин справи.

Звертає увагу, що працівника поліції було порушено порядок проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а судом 1-ї інстанції не було досліджено під час судового розгляду, що на відеозапису, долученому до матеріалів справи, у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, наведені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція). Крім того, працівниками поліції при проведенні огляду водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не було залучено двох свідків.

Вказує, що згідно відеозапису наявному у матеріалах справи, вбачається, що спеціальний технічний засіб - прилад «Драгер» був несправний, сам працівник поліції після декількох спроб вимірювання каже «що за бред». Крім того, на записах вбачається, що ОСОБА_1 намагалась численні рази пройти тестування. Не погодившись з результатом тестування, не заперечувала пройти медичне обстеження у медичному закладі.

Зауважує, що ОСОБА_1 на час її зупинки та складання протоколів про адміністративні правопорушення перебувала в нестабільному психологічному стані через смерть дитини.

Звертає увагу, що матеріали справи взагалі не містять даних про причину зупинки транспортного засобу, що суперечить вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», що свідчить про упередженість дій співробітників поліції.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є неправомірним та складеним з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в ньому невірно зазначено пункти Правил дорожнього руху, які було нібито порушено ОСОБА_1 , не зазначено свідків та не долучено їх пояснення, потерпілих, яким було завдано матеріальну шкоду, не долучено фотокопії посвідчення водія, який керував транспортним засобом. Зауважує, що ОСОБА_1 керувала власним транспортним засобом, якому було завдано механічні ушкодження, а це не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник Бордунова І.О. підтримала апеляційну скаргу захисника Нечаєва А.В. в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу свого захисника, просила її задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга захисника Нечаєва А.В. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції - зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіг

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд 1-ї інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджена матеріалами справи.

Однак, апеляційний суд не погоджується з вищевказаним висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Так, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР України, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала транспортним засобом у момент ДТП. При цьому, правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР України, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) наслідки, передбачені в ст. 124 КУпАП, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження транспортного засобу, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР України) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 124 КУпАП; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тобто, склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Так, вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд 1-ї інстанції виходив із того, що 24.08.2023 року об 00:13 год. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Каткова біля електроопори № 6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megan, д.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, а в разі виникнення небезпеки руху або перешкоди не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, здійснила наїзд на бордюрний камень, який належить департаменту розвитку інфраструктури м. Кривого Рогу, чим отримала механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п.2.3б, 12.1, 12.9 Правил дорожнього руху.

Однак, з фото, які містяться в матеріалах справи, та з інших матеріалів справи не вбачається, яку саме шкоду було завдано бордюрному каменю або іншому майну, чим підтверджується належність майна, в разі спричинення йому шкоди. Так, зі схеми місця ДТП від 24.08.2023 року вбачається, що лише транспортний засіб Renault Megan, д.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження передньої правої частини.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали адміністративної справи не містять переконливих доказів на підтвердження наявності винних дій особи ОСОБА_1 , що перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що висновок суду 1-ї інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтується на відповідних доказах, а наведені судом 1-ї інстанції докази не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника Нечаєва А.В. з підстав недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча сторона захисту наполягає на відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте її винуватість підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, яким судом 1-ї інстанції надано повну, обґрунтовану оцінку, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 261325 від 24.08.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про те, що вона 24.08.2023 року об 00:13 год. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Каткова біля електроопори №6 водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Renault Megan, д.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройшовши на місті огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, тест № 997, результат тесту - 1,78% проміле, з результатами не згодна, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі у лікаря нарколога відмовилась. Відеофіксація здійснювалась на нагрудні реєстратори 471641, 471644;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), із зазначенням, що відмовилась від підпису;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.08.2023 року до Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» із зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), та, що результат огляду становить 1,78 проміле;

- чеком тесту № 997 приладу «Drager», відносно ОСОБА_1 , згідно якого за результатом огляду у ОСОБА_1 встановлено позитивний результат - 1,78 проміле. Від підписання чеку ОСОБА_1 відмовилась;

- рапортом працівника поліції, в якому викладені обставини виявленого правопорушення та результат огляду водія ОСОБА_1 на місці;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7588073 від 24.08.2023 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка не оскаржена ані захисником, ані ОСОБА_1 . Одночасно, така постанова спростовує доводи апелянта щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 ;

- письмовим роз`ясненням ОСОБА_1 про відсторонення від права керування транспортним засобом, від підпису якого вона відмовилась;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано дату та час фіксації, факт зупинки транспортного засобу Renault Megan, д.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , відповіді ОСОБА_1 на запитання поліцейських чому вона від них тікала, чому здійснювала керування транспортним засобом під час дії комендантської години. Після зупинки, під час перевірки особи водія поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, повідомив їх водію, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місті за допомогою технічного приладу, на що ОСОБА_1 дала згоду. Результат тесту - 1, 78 проміле, що підтвердило те, що ОСОБА_1 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Проте ОСОБА_1 не погодилась з результатами тесту і їй, відповідно до вимог чинного законодавства було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, на що ОСОБА_1 категорично відмовилась.

Згідно довідки інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Мирошніченко В. від 24.08.2023 року, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими і спростовуються вищезазначеними доказами.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у поліцейських підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, за відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння суд розцінює критично, оскільки відповідно до п. 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1413/27858 від 11.11.2015, наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно визначених ознак, є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. Так, дані обставини були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, чому суд дав належну, повну та вмотивовану оцінку.

Досліджений відеозапис спростовує доводи апеляційної скарги захисника з підстав порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та навпаки підтверджує, що всі дії поліцейських знаходились в межах діючого законодавства, встановлені законом процедури щодо виявлення ознак сп`яніння, подальшого огляду водія на стан сп`яніння та направлення водія на проходження огляду для встановлення стану сп`яніння виконані поліцейським повністю, права ОСОБА_1 не порушувались. Так, під час спілкування з поліцейськими, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), повідомлено про це ОСОБА_1 , яка одразу ж погодилась пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду 1-ї інстанції, що досліджений відеозапис повністю підтверджує те, що у ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими були очевидними порушення мови і поведінка, що не відповідає обстановці.

Під час апеляційного розгляду були спростовані і доводи сторони захисту, безпідставне незалучення свідків при проведенні огляду водія ОСОБА_1 , оскільки нормами ст. 266 КУпАП передбачена альтернативна можливість або залучення свідків, або фіксування процесу технічними засобами. З матеріалів справи вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори поліцейських, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами.

Крім того, суд 1-ї інстанції правильно не взяв до уваги позицію захисника про те, що ОСОБА_1 знаходилась у нестабільному емоціональному стані через смерть дитини. З такою позицією погоджується і суд апеляційної інстанції. Так, із копії Витягу з Державного реєстру цивільного стану вбачається, що у ОСОБА_1 дитина народилась мертвою ІНФОРМАЦІЯ_2 , у той час, як дана подія відбулась 24.08.2023 року

Доводи сторони захисту щодо несправності спеціального технічного приладу «Drager» не є обгрунтованити. Так, із дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово видихала повітря. Проте, неодноразові спроби видиху повітря ОСОБА_1 робила не через несправність приладу, а саме з неадекватною поведінкою ОСОБА_1 в момент проходження цього огляду. Після багатьох спроб, ОСОБА_1 пройшла тест, висновок якого і доданий до матеріалів справи і не викликає сумнівів. При цьому поліцейський детально і неодноразово поінформував ОСОБА_1 про порядок проходження даного тестування та особисто неодноразово демонстрував, як слід робити видихи у спеціальний технічний засіб.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що в момент неадекватної поведінки ОСОБА_1 під час усього часу спілкування з поліцейськими, саме працівники поліції демонстрували витримку та ввічливість до ОСОБА_1 , не обмежували і не порушували її прав.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 після незгоди з результатом тестування на місці зупинки транспортного засобу, погодилась пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я, спростовується дослідженим відеозаписом подій, що мали місце 24.08.2023 року за участі ОСОБА_1 . Так, після проходження тестування та отримання позитивного результату 1,78 проміле, ОСОБА_1 на чітке запитання працівника поліції «Чи буде вона їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння» свідомо та чітко відповіла, що відмовляється та намагалась вирішити питання іншим шляхом, проте була зупинена працівником поліції та їй було роз`яснено наслідки кримінальної відповідальності за неправомірну вигоду (Clip-1 починаючи з 0:13:58).

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 24.08.2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 , та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляд, апеляційний суд при вирішенні питання про обрання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховую особу правопорушниці, яка згідно матеріалів справи, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, її матеріальний стан, вважає за необхідне піддати її адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що буде відповідати положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушниці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Нечаєва А.В., який діяв в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - змінити.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В іншій частині постанову Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин