Справа № 473/1104/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"12" березня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Кашарайло А.А., захисника особи, яка притягується до відповідальності, - адвоката Ліпатова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків згідно з довідкою ДФС особу не можливо однозначно ідентифікувати

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №582874 від 23.02.2024 року поліцейським ОСОБА_2 , який склав цей протокол, зазначено, що: «23.02.2024 року 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Вознесенськ по вул.Соборності керував а/м TOYOTA н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на місці та у Вознесенській ЦРЛ відмовився».

Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія та вказано, що до протоколу додається DVD-диск та 2 пояснення свідків.

В протоколі поліцейський зазначив, що від дачі пояснень, підписувати протокол, брати копію протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, викликався рекомендованим листом, який отримав особисто згідно із даними сайту Укрпошти та поштового повідомлення відправлення вручено особисто 06.03.2024 року, тому розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

Захисник Ліпатов С.В. просив провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, зазначив, що протокол складено з порушенням чинного законодавства, оскільки в ньому вказано в додатках про наявність двох свідків, тоді як пояснення свідка в справі одне. Також вказав, що з оглянутих відео не можливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 керував авто, оскільки на відео видно, що коли поліцейські почали відеозйомку то водій в авто спить. Зазначив також, що у направленні прізвище особи ОСОБА_3 вказано без м`якого знаку в кінці.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №582874 від 23.02.2024 року в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції під час складання протоколу. Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На диску, що надано поліцейськими до протоколу, міститься два відеофайли, на яких зафіксовано, що поліцейські прибули на місце події за викликом військових, чиє авто, як вони вказують на відео, підрізав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

На відео зафіксовано, що військові повідомляють поліцію про створену водієм ОСОБА_1 аварійну ситуацію. Авто на момент прибуття наряду поліції зачинено та поліцейський майже півгодини намагається розбудити водія, який спить, стукаючи у вікно авто. О 13.38 год. водій відкриває двері та на відео видно, що він очевидно перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння. Поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, роз`яснено наслідки такої відмови, а також те, що у разі відмови буде складено протокол. ОСОБА_1 відмовляється від пропозиції поліцейських пройти т огляд, маючи відповідні ознаки сп`яніння. На камеру зафіксовано що з водійського місця виходить одна особа, інших осіб, які б могли ним керувати до моменту зупинки, - в авто немає. Далі через стан водія було викликано швидку та керування авто передано його сину.

Також до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу із метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи ін. сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2024 року, де вказано, що такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 .

Крім того, до матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_4 від 23.02.2024 року, з яких вбачається, що вказаний свідок був очевидцем того, що водій ТЗ Тойота Прадо НОМЕР_1 проїхав на червоний сигнал світлофору. Свідок вказав, що йому було видно, що водій перебував у нетверезому стані, тому свідок викликав працівників поліції. Вказав, що факту ДТП не було. Водій ТЗ був ОСОБА_1 , який по приїзду поліції відмовився від освідування на стані сп`яніння в лікарні та на місці, від підпису відмовився.

Суд має право врахувати як доказ письмові пояснення ОСОБА_4 від 23.02.2024 року, надані ним поліції, оскільки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 визначено, що: «Положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу».

В протоколі у розділі «до протоколу додається» поліцейським вказано, що до протоколу додається DVD-диск та 2 пояснення свідків, натомість як в матеріалах справи наявні лише одні пояснення, які надав ОСОБА_4 .

Проте з огляду на те, що у справі є відеозаписи, зроблені поліцією, таких пояснень одного свідка достатньо, оскільки дотримані вимоги ст.266 КУпАП та пояснення свідків, які викликали поліцію, зафіксовані на відеозаписах, що зроблені поліцейськими безперервно під час оформлення матеріалів провадження.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що нею передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У ході здійснення судом провадження за ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився. Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема пропозицію поліцейського пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 .

З огляду на досліджені докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є всі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так те, що саме ОСОБА_1 керував т/з до моменту виклику поліції, свідчать покази ОСОБА_4 та відеозапис, де військові дійсно повідомляють поліції, що авто, в якому спить ОСОБА_1 , створило аварійну ситуацію та саме вони повідомили про це відразу поліцію.

З оглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння та на пропозицію поліції відмовився від освідування на визначення такого стану. Вказав поліції, що вину визнає.

Як на відео, так і в протоколі, наведено ознаки сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, що було підставою для пропозиції з боку поліцейських пройти водієві відповідний огляд на визначення стану сп`яніння.

Так згідно із «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858 визначено в п.3 Розділу І вказаної Інструкції: «3. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці».

В наданому суду протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які мав водій та які є підставою для огляду водія на визначення стану сп`яніння, які визначено в ст.266 КУпАП п.3 Розділу І та п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735.

Поліцейським ОСОБА_1 була надана можливість довести відсутність стану алкогольного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду як на місці, так і в лікарні, проте ОСОБА_1 від такого відмовився, чим відповідно й вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо позиції захисника, що в протоколі складеному стосовно ОСОБА_1 та інших матеріалах є певні недоліки, а саме надано пояснення одного свідка, а не двох, як вказано в протоколі, а також з помилкою написано прізвище водія в направленні на огляд на визначення стану сп`яніння, то суд не вважає, що це не є істотними порушеннями, та не є такими порушеннями, які виключає вину особи. Так Верховний Суд у справі №344/2995/15-к в постанові від 01 листопада 2022 року вказав, що не будь-яке формальне недотримання вимог закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушення та його характер, те, що правопорушення створювало небезпеку для інших учасників дорожнього руху, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків згідно з довідкою ДФС особу не можливо однозначно ідентифікувати, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, вдохід держави. Рахунок: UA0014001, Отримувач: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, який підлягає сплаті не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст.308 КУпАП в разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків згідно з довідкою ДФС особу не можливо однозначно ідентифікувати, на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 грн. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , оскільки справу було розглянуто у його відсутності.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар