Справа № 368/411/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.05.2024 року Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши справу яка надійшла від ВП№1 Обухівського РУП в Київській області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , «Колос», водій, -

за ст. 124 КпАП України.

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Кагарлик на перехресті по вул. Стадіонна та вул. Паркова, перед поворотом ліворуч на вул. Паркова не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з автомобілем СНЕVROLEТ АVЕО д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, що спричинило механічне пошкодження транспортних засобів.

Встановлено, що зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Так, ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.10.4 ПДР України, як зазначено в протоколі.

Втім, з матеріалів справи не вбачається, яким чином ОСОБА_1 порушив п. 10.4 ПДР України та порушення даного пункту ПДР водієм ОСОБА_1 не підтверджується документами, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В його діях вбачається порушення також п.12.1, 12.3 ПДР України. Поскільки, як вбачається з переглянутого відео зі стаціонарної камери відеонагляду, водій автомобіля СНЕVROLEТ АVЕО ОСОБА_2 почав виїзд з автостоянки при відсутності інших автомобілів, не на перехресті та не створював небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

В той же час водій автомобіля MERCEDES-BENZ ОСОБА_1 виїзджав з вулиці Стадіонна, зупинився на перехресті, і маючи перешкоду з правого боку, продовжив рух, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем СНЕVROLEТ АVЕО Рясько М.А., який в свою чергу, від удару в його автомобіль, продовжив рух і вчинив зіткнення з автомобілем DAEWOO MATIZ державний номерний знак НОМЕР_3 , який стояв на парковці.

Аналіз наявних в матеріалах справи документів свідчить про те, що при складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейські припустилися невірної кваліфікації та формулювання суті вчиненого водієм ОСОБА_1 правопорушення, а тому притягнення останнього до відповідальності згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 019544 не є можливим.

Згідно з вимогами ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в ньому зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Втім, аналіз протоколу про адміністративне правопорушення вказує на те, що його необхідно направити на доопрацювання органу поліції з подальшим зазначенням кваліфікації суті правопорушення, яке б відповідало діям водія ОСОБА_1 та диспозиції ст. 124 КУпАП.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності Грунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № К. (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18. судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно свідчили про його вину і не викликали сумнівів.

Отже, обгрунтовувати висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно норми ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на доопрацювання.

Вказані вище недоліки унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті, а тому матеріал підлягає поверненню для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення з посиланням на порушенням п.12.1, 12.3 ПДР України, або інше відповідне порушення ПДР, яке буде встановлено в процесі доопрацювання.

Керуючисьст. ст. 245, 278 КУпАП ,суддя

постановив:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП повернути до ВП№1 Обухівського РУП в Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає .

Суддя:Т. Є. Іванюта