МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р. Справа № 370/2989/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали ВП № 3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №485083 від 10.11.2023 року, цього ж дня о 21 год. 15 хв., в с. Андріївка, по вул. Першотравнева, водій ОСОБА_1 керував т/з VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810 Alcotest відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд розглядає справу за його відсутності.

22.01.2024 захисником ОСОБА_1 адвокатом Левочкою Я.А. були подані до суду письмові пояснення у яких останній проти протоколу про адміністративне правопорушення заперечив. Свої заперечення мотивував тим, що ОСОБА_1 не було порушено вимог ПДР України, а тому у поліцейських взагалі були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Також вказував, що час складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд на стан сп`яніння який зафіксований на відеозаписі не співпадає із часом вказаним у протоколі та направленні, а тому такий протокол не може бути належним та допустимим доказом порушення ПДР. Зазначає, що поліцейськими не перевірялися у ОСОБА_1 відображені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а також не було роз`яснено його права. Просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за даним протоколом, суд керується наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи із диспозиції норми ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути виражена сукупність ознак, які дають змогу припускати, що ця особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази фіксації ознак, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, матеріали справи не містять інформації про те яким чином перевірялися встановлені поліцейськими наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, координація його рухів та наявність тремтіння пальців рук. Також не вказано яка саме поведінка крупина не відповідала обстановці.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 , затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 (надалі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, перерахованими у п. 3.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Переглянувши відео, суддя також не виявив ознак поведінки, що не відповідає обстановці. Весь час спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, він поводить себе цілком адекватно оточуючій обстановці, чітко відповідає на запитання та логічно формулює свої думки. Мова в нього не порушена та цілком відповідає мові тверезої людини.

На відео також взагалі не зафіксовано процедури дослідження координації рухів ОСОБА_1 , а також наявності у нього тремтіння пальців рук.

Таким чином, суддя вважає, що твердження поліцейських, що відображені в протоколі, щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є суб`єктивним сприйняттям обстановки, не відповідають реальним обставинам та не підтверджуються жодними доказами і, навпаки, спростовуються відеозаписом та показаннями ОСОБА_1 , а отже поліцейські в силу зазначених норм Інструкції не повинні були пропонувати йому проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Окрім цього, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції підлягають лише особи, які керують транспортним засобом.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/3299 (далі Інструкція), з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до протоколу було долучено диск з відеозаписом.

Суд зауважує, що при дослідженні в судовому засіданні відеозапису встановлено, що останній не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, що узгоджується із його поясненнями. На відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано а ні обставин зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а ні факт того, що цей транспортний засіб рухався. Так, на відео зафіксовано, що автомобіль VOLKSWAGEN POLO д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на узбіччі дороги та ОСОБА_1 перебуває на місці водія транспортного засобу. При цьому, доказів того, що ОСОБА_1 рухався на даному автомобілі до суду надано не було.

Отже, наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує, що ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції і він керував транспортним засобом з будь-якими ознаками чи у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені під час апеляційного розгляду обставини, а також те, що згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 247, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діянні складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а також особою, щодо якої її винесено чи потерпілим до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона буде оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В. Білоцька