П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2349/23

Провадження № 3/348/21/24

20 лютого 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 19.05.1999, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У с т а н о в и в :

22 вересня 2023 року о 12:28 годині в с. Цуцилів по вул. Стефаника водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2105 д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення, від проходження медичного огляду на визначення стан алкогольного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 588308 від 22.93.2023, відеозаписом, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (відмова), направленням на огляд в заклад охорони здоров`я від 22.09.2023, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 882050 від 22.09.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП..

В залі судового засідання ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він був на городі в полі, машина в нього не заводилася, його автомобіль тросом тягнув трактор під керуванням ОСОБА_2 , також в тракторі був ОСОБА_3 , за кермом свого автомобіля був онук, який є малолітнім. Рухалися вони по польовій дорозі, коли трос відчепився та згасли фари, ОСОБА_1 пересів за кермо. В цей час під`їхали працівники поліції та сказали йому, що є підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і в лікарні. Він відмовився, бо не був за кермом. Від підпису в протоколі та від дачі пояснень також відмовився. Окрім цього, працівники поліції його притягнули до адміністративної відповідальності за те, що він пересувався із незареєстрованим причіпом, з цим правопорушенням він згоден.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що до нього звернувся ОСОБА_4 з тим, щоб він притягнув його автомобіль додому з поля, бо автомобіль зламався. Автомобіль ОСОБА_4 свідок тягнув трактором, зачепивши тросом. Яворський їхав в своєму автомобілі, разом із ним був онук. Посеред поля трос відчепився і вони зупинилися, щоб його причепити. В цей момент під`їхали працівники поліції, оскільки у ОСОБА_4 були ознаки алкогольного сп`яніння, йому запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився, декілька разів намагався продути муштук на "Драгері", під час чергової спроби в нього випала вставна щелепа, всі почали сміятися і після цього ОСОБА_4 відмовився від проходження освідування.

Допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 не надалось можливим, оскільки останній за місцем проживання відсутній, судові повістки не отримував, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пояснили, що свідок виїхав на заробітки за межі району.

Судом досліджено відеозапис подій, з оглянутих відеозаписів вбачається, посеред польової дороги перебував автомобіль ВАЗ2105 д.н.з. НОМЕР_3 з причепом, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .. Попереду автомобіля знаходився трактор, який здавав назад, ближче до автомобіля. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 намагався уникнути спілкування, перелізши на переднє пасажирське сидіння та вийшовши через пасажирські двері. Неодноразово наголошував на тому, що за кермом їхав його онук, з відео вбачається, що дитина є малолітньою, і заперечував слова діда. На пропозицію працівників поліції проти тест на стан алкогольного сп`яніння спочатку категорично відмовлявся, потім погодився, 2 рази намагався пройти тест, продувавши муштук, однак з недостатньою кількістю повітря тест результату не показав. В подальшому ОСОБА_1 категорично відмовився проходити тест як на місці зупинки, так і їхати в медичний заклад. Також відмовився підписувати протокол та надавати будь-які пояснення. ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем, в подальшому керування передано ОСОБА_2 ..

Відеозапис є безпреривним, зауважень від ОСОБА_1 до відеозапису не поступило, справжність подій на відеозапису він підтвердив.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 62 Конституції України Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До пояснень ОСОБА_1 щодо того, що не він перебував за кермом, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженим судом відеозаписом та показами свідка ОСОБА_2 , при цьому що особа, на яку посилається ОСОБА_1 , є його онук, який є малолітньою дитиною.

Отже, в судовому засіданні сумнівів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, у зв`язку із чим вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 268, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави (отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 588308 від 22.09.2023) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 23.02.2024.