Справа № 346/4047/23
Провадження № 3/346/15/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду, 26 липня 2023 року надійшов протокол серії ААД № 191186 від 20 липня 2023 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 19.07.2023 року о 23 годині 36 хвилин, в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Незалежності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд та стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Результати: 1,10% проміле, тест № 4847. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, шляхом евакуації автомобіля на спеціальний майданчик тимчасового залишення ТЗ. Чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху. А за це передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 Свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказував що не керував транспортним засобом, а знаходився у салоні автомобіля, не приводячи його в рух.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, адміністративним правопорушенням, в силу положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП України) являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А положеннями підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Визначальним, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діянні будь-якої людини є встановлення факту керування конкретною людиною конкретним транспортним засобом, оскільки будь-які особи, які не керували ним, навіть за наявності у них стану алкогольного сп`яніння не можуть бути суб`єктом цього правопорушення. І так само, не буде вважатись відмова таких осіб (тобто осіб, які не керували конкретним транспортним засобом) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вчинення такого діяння суб`єктами, які не керували транспортним засобом, не охоплюється складом правопорушення, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП України.

В силу положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, саме поліцейський який склав протокол повинен був зібрати і надати суду, у першу чергу докази того, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме 19 липня 2023 року о 23 годині 36 хвилин, в смт. Печеніжин, по вулиці Незалежності, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Але надані поліцейським докази у їх сукупності (а.с.1-12) не підтверджують такий факт.

Зокрема, протокол (а.с.1), як окремий доказ, передбачений частиною 1 статті 251 КУпАП, хоча і містить відомості про те, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував вказаним транспортним засобом 19 липня 2023 року о 23 годині 36 хвилин, але такі фактичні дані не підтверджуються іншими доказами, які повинні узгоджуватись із протоколом, оскільки сам по собі, за відсутності згоди із ним людини, протокол не може вважатись достовірним доказом керування людиною транспортним засобом у стані сп`яніння, позаяк він складається після настання події, і його зміст залежить виключно від волі поліцейського, який його складає.

На відміну, від аудіо-відеозапису події, який формуються безпосередньо під час події, і його зміст не залежить ні від волі поліцейського, ні від людини, стосовно якої складено протокол. І поліцейський надав суду аудіовідеозапис (а.с.11), з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 коли під`їхали поліцейські сидів за кермом автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , однак транспортний засіб не рухався.

Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не приймає і рапорти поліцейських (а.с.9,10), як доказ факту керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі транспортним засобом 19 липня 2023 року.

Що стосується пояснень ОСОБА_1 у письмовому вигляді (а.с.3), то зважаючи на принцип їх безпосереднього дослідження та уточнення, надані в суді, суд надає перевагу останнім.

Як вже вказувалось судом вище, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, може бути виключно особа, яка керувала транспортним засобом, і вчинила одне з вказаних діянь.

Однак доказів того, що саме ОСОБА_1 19 липня 2023 року о 23 годині 36 хвилин, в смт. Печеніжин, Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Незалежності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Отже, поліцейським не доведено вчинення ОСОБА_1 19 липня 2023 року діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 19 липня 2023 року о 23 годині 36 хвилин діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя: Коваленко Д. С.