Справа № 450/3129/23 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/1620/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 липня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Згідно з постановою судді, 24 червня 2023 року о 08 год. 28 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06 557 км + 500 м ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Cherry Kimo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер», прилад ARНК-0049, тест №1588, результат 1,04 проміле.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 липня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, долученому до апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не скеровувались повідомлення про дату та час судового розгляду ні письмово, ні електронними засобами зв`язку. 15 липня 2023 року ОСОБА_2 подав клопотання про скерування справи про адміністративне правопорушення до Івано-Франківського міського суду у зв`язку з проживанням останнього в м. Івано-Франківськ, з покликанням на ч. 2 ст. 276 КУпАП, відповіді на яке судом надано не було. Звертає увагу, що постанова була опублікована лише 18 серпня 2023 року, копія якої так і не була надіслана ОСОБА_2 , відтак він не знав, на якій стадії перебуває розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому просить поновити строк апеляційного оскарження.

Оскаржувану постанову апелянт вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків судді обставинам справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист своїх інтересів та право бути безпосередньо присутнім під час розгляду справи внаслідок відсутності повідомлень про дату та час розгляду справи, а також нерозгляд його заяви про скерування справи до Івано-Франківського міського суду.

Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння. Зокрема, ними не було чітко сформульовано, на предмет якого сп`яніння, алкогольного чи наркотичного, має пройти тест ОСОБА_2 . Під час проведення огляду не було свідків, що вбачається і з відеозаписів, наявних в матеріалах справи. Окрім цього, водія не направили до медичного закладу для проходження повноцінного обстеження на предмет алкогольного чи іншого сп`яніння після використання алкотестера «Драгер». Звертає увагу, що тестування та калібрування пристрою «Драгер» відбувалась у 2022 році, а тому є підстави для сумнівів у точності його результатів. Стверджує, що при складанні протоколу працівники поліції не роз`яснили йому прав, не запропонували скористатись допомогою адвоката або іншого фахівця у сфері права.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив таку задовольнити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Враховуючи, що розгляд справи суддею суду першої інстанції було проведено у відсутності ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №508787 від 24 червня 2023 року (а.с. 2), згідно з яким ОСОБА_2 24 червня 2023 року о 08 год. 28 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06 557 км + 500 м керував транспортним засобом «Cherry Kimo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер», прилад ARНК-0049, тест №1588, результат 1,04 проміле.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_2 ознайомився, відмовившись надати пояснення по суті порушення. Крім цього, ОСОБА_2 було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній без жодних зауважень та заперечень підписав вказаний протокол про адміністративне правопорушення у відповідних графах, незгоди з результатами пройденого огляду чи наміру пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі не висловив.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи записом з камер спостереження патрульних, з якого слідує, що ОСОБА_2 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager 6820», прилад ARНК-0049, тест №1588 (а.с. 2) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_2 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,04‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_2 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У відповідній графі акта зазначено, що ОСОБА_2 з результатами огляду згоден, що стверджується підписом останнього.

Згідно з вимогами ч. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводиться у двох випадках: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; 2) його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та пройшов його, матеріали справи не містять доводів, що останній був незгоден з результатами огляду, проведеного поліцейським, що б мало наслідком доставлення освідуваної особи до медичного закладу для проходження огляду, а доказів протилежного апелянтом не представлено, відтак доводи апеляційної скарги в частині недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП свого підтвердження не знайшли.

При цьому безпідставними є доводи апелянта про обов`язок поліції направити особу для проходження огляду до медичного закладу, оскільки законодавцем закріплено обов`язок поліцейського запропонувати особі два можливі варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: на місці зупинки або в медичному закладі. Особа обирає один з запропонованих способів на власний розсуд. Не погодившись з результатами огляду, проведеного поліцейським, освідувана особа має заявити про це, після чого інспектор поліції доставляє її до найближчого медичного закладу. Як уже зазначалося, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатами проведеного щодо нього огляду та висловив бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

Окрім цього, не ґрунтуються на вимогах закону доводи про те, що працівники поліції чітко не сформулювали, на предмет якого сп`яніння алкогольного чи наркотичного - ОСОБА_2 має пройти огляд, оскільки згідно вимогами п. 2 розділу ІІ Інструкції поліцейські уповноважені проводити огляд виключно на стан алкогольного сп`яніння, тоді як у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).

Також апеляційний суд не вважає слушними доводи апелянта про неточність показників газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» через їхнє калібрування у 2022 році.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG &aпо; Co KGaA», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу «DragerAlkotest 6820» становить один рік.

З роздрукованого результату приладу «DragerAlkotest 6820», за допомогою якого правопорушник проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 21 вересня 2021 року, тоді як ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп`яніння 24 червня 2022 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу.

Крім цього, відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6820» межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0,02 проміле - у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0,04 проміле - у діапазоні від 0 до 0,4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0,4 проміле.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на те, що у крові ОСОБА_2 виявлено 1,04‰ алкоголю, що, навіть з урахуванням максимальної похибки для технічного приладу «Drager Alcotest 6820», перевищує допустиму кількість алкоголю в крові майже у п`ять разів, у суду відсутні підстави для сумнівів у точності показників алкотестера.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що під час проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовувались спеціальні технічні засоби відеозапису, сам відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейського був відсутній обов`язок щодо залучення свідків. Таким чином вимоги, встановлені ч. 2 ст. 266 КУпАП, всупереч тверджень апеляційної скарги, працівниками поліції було дотримано.

Водночас, не заслуговують на увагу доводи апелянта про порушення права ОСОБА_2 на захист, оскільки згідно з ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Таким чином, норми чинного законодавства наділяють особу правом на залучення адвоката під час розгляду справи у суді. Водночас, у поліції відсутній обов`язок забезпечувати особі захисника під час складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується клопотання ОСОБА_2 про скерування справи за місцем його проживання, то згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. При цьому вказана норма не передбачає жодних підстав для скерування справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП до іншого суду. З огляду на те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення на автодорозі «Київ-Чоп М06 557км + 500м», що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Пустомитівського районного суду Львівської області, розгляд такої правомірно здійснено суддею цього суду.

Не спростовують висновків судді суду першої інстанції і покликання на розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 , оскільки такий судом був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за адресою, зазначеною ОСОБА_2 під час складення щодо нього протоколу. Крім цього, ОСОБА_2 15 липня 2023 року скерував до Пустомитівського районного суду Львівської області клопотання про скерування справи за місцем його проживання, тобто такий знав, що розгляд справи здійснюється суддею Пустомитівського районного суду Львівської області. Водночас, правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, визначених ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_2 17 серпня 2021 року змінив прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується листом Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №986/09.1-04-06 від 13 грудня 2023 року. При цьому, хоча протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №508787 від 24 червня 2023 року складений на ОСОБА_2 , при накладенні стягнення слід брати до уваги також змінене прізвище правопорушника ОСОБА_3 .

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк