Справа №303/1417/24
№3/303/508/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

з участю : особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Пархоменко М.В.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

31.01.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 221872, відповідно до якого той 31.01.2024 року о 14 годині 11 хвилин на а/д М-06 «Київ-Чоп» 772 км+000, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на «таксі» без одержання ліцензії на даний вид господарської діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнав та пояснив, що 31 січня 2024 року знаходився вдома на подвір`ї власного будинку, а саме в АДРЕСА_1 . До нього зайшов його сусід на ім`я ОСОБА_2 та попросив відвезти двох його знайомих чоловіка та жінку, які наразі стоять біля ресторану «Фердинант» в м.Мукачево до АЗС «UPG», на що він погодився, оскільки ОСОБА_2 йому раніше допомагав у побутових справах. Він на своєму автомобілі марки «Chevrolet Aveo» під`хав до ресторану «Фердинант» та привіз вказаних осіб чоловіка та жінку до АЗС «UPG», яка розташована на автодорозі «Київ-Чоп», де вони вийшли із автомобіля та відразу викликали працівників поліції. Вказані дії даних осіб його здивували, оскільки безоплатно привіз їх до обумовленого із сусідом місця, за що грошові кошти не отримував, про гроші мова взагалі не йшла. Жодної господарської діяльності з перевезення пасажирів на власному автомобілі, як «таксі» не здійснював і не здійснює, тому працівники поліції не мали права складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, за викладених у ньому обставин, які не відповідають дійсності.

Захисник Пархоменко М.В. в суді подав клопотання про закриття провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке мотивував наступним.

31 січня 2024 року старшим інспектором ВБДР УПП в Закарпаській оласті ДПП ст.лейтенантом поліції Ільницьким В.О. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №221872. Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 31 січня 2024 року «здійснював провадження господарської діяльність з перевезення пасажирів при цьому без одержання відповідної ліцензії». При цьому до даного протоколу додано пояснення пасажира автомобіля «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , згідно якого останній повідомив старшого інспектора Ільницького В.О. про те, що є посадовою особою ГУ ДПС в Закарпатській області (при цьому вказав службове посвідчення НОМЕР_2 , ймовірно, співробітника Державної податкової служби) та проїзд в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 він здійснював спільно із співробітницею ГУ ДПС в Закарпатській області ОСОБА_4 , в ході проведення

Ст. 2 із 4

«фактичної перевірки дотримання норм законодавства». Таким чином незрозумілим є в якості кого (фізичних осіб чи посадових осіб ДПС) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були присутніми при складанні даного протоколу і в якості кого вони опитували ОСОБА_1 . Окрім цього, є не зрозумілим та таким, що викликає сумнів у об`єктивності викладених у протоколі обставин є питання яким чином старший інспектор ВБДР УПП в Закарпатській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 виявив правопорушення, що описане ним у протоколі. Згідно ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. Відповідно до правової позиції, визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності`Ю систематичною вважається діяльність, яка провадиться безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. При цьому, протокол серії ВАБ № 221872 не містить жодних даних про встановлення факту надання ОСОБА_1 платних послуг, а також хоча б твердження про систематичність надання ним послуг по регулярному перевезенню пасажирів. У даному протоколі не конкретизовано суть правопорушення, зокрема не вказано яким чином ОСОБА_1 провадив господарську діяльність по перевезенню пасажирів, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів (чи отримував або планував отримати за це якусь винагороду) та чи існувала регулярність (систематичність) надання таких послуг. При цьому, зі слів ОСОБА_1 , він дійсно підвозив двох осіб до АЗС «UPG», але не як таксист. Коштів за перевезення він не отримував та не планував отримати. При приїзді до вказаної АЗС до нього відразу підійшов працівник поліції та спитав чи є в нього ліцензія на пасажирські перевезення та попросив у нього документа на право керування автомобілем та безпосередньо документи на автомобіль. Інших обставин поліцейський у ОСОБА_1 не з`ясовував та повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому діями поліцейського керував саме пасажир, якого ОСОБА_1 підвозив. Таким чином, при складанні протоколу ВАБ №221872 співробітником поліції ОСОБА_5 допущено порушення вимог КУпАП у частині встановлення факту існування правопорушення, необхідності встановлення всіх його обставин, обов`язкового врахуванням всіх доказів при вирішенні справи або складання протоколу, не вжито жодних заходів по встановленню істини, що і призвело до безпідставного винесення даного протоколу, що в свою чергу свідчить про всі підстави для закриття провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечення захисника, письмові докази у справі, переглянувши відеозапис, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта,

Ст. 3 із 4

речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вимогами п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає внаслідок провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України).

Згідно положень ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 55 ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, то такі не містять доказів про регулярне (постійне) здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів, спрямованої на отримання ним доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах. Обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №221872 від 31 січня 2024 року та поясненні пасажира автомобіля «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 - свідка ОСОБА_3 , наданому 31.01.2024 року т.в.о. інспектора роти ВБДР батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП лейтенанту поліції Секереш М.М., не підтверджують факт перевезення ОСОБА_1 з метою одержання прибутку пасажирів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оскільки як свідчить пояснення одного свідка, він в ході проведення фактичної перевірки дотримання норм законодавства, замовив як «таксі» автомобіль, під керуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому факт обумовленості між ним або іншим пасажиром із ОСОБА_1 щодо розміру оплати йому грошових коштів або здійснення з ним іншого виду розрахунку за надані ним послуги з їх перевезення, що є основною ознакою підприємництва, у поясненнях свідка не вказано, і такий не підтверджений поясненням іншого пасажира ОСОБА_4 , як свідка, які є відсутніми у матеріалах справи.

Із перегляду відеозапису наявного на DVD-R диску з фіксацією місця події від 31.01.2024 року встановлено, що такий лише підтверджує факт розмови співробітника поліції ОСОБА_5 з ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», при цьому видно, що автомобіль марки «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , не має розпізнавальних знаків «таксі», що підтверджується доданим до протоколу фотознімком вказаного автомобіля.

Ст. 4 із 4

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, не може ґрунтуватися на припущеннях, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку про недоведеність наявності події та складу даного правопорушення в діях ОСОБА_1 , тому справу необхідно закрити з мотивів п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 256, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський