ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5343/23 Головуючий суддя І інстанції Мартинова О. М.
Провадження № 33/818/156/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 у березні-квітні 2023 року ( правопорушення виявлено 14.07.2023 року), будучи посадовою особою - директором ТОВ «Спорт-Фактор 2012», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 13/4, кв. (офіс) 758, вчинив правопорушення: порушення прядку ведення податкового обліку, а саме: зниження податкових зобов`язань, на загальну суму 237512 грн. за квітень 2023 року, чим порушив п.п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України; завищення податкового кредиту на загальну суму 3111613 грн. за квітень 2023 року, чим порушив пп. «а», 198.1, абз. 1,2 пп. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, вищезазначені правопорушення призвели до: завищення суми відємного значення податку на додану вартість у розмірі 293688 за квітень 2023 року, чим порушено пп. «в», п. 200.4 ст. 2000 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІV; заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 255437 грн. за квітень 2023 року, чим порушено п. 2000.1 ст. 200 Податкового кодексу України; п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України підприємство до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці 2 п. 44.7 ст. 44 не надало посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Отже, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив та проаналізував матеріали справи. Вважав, що акт податкової перевірки та податкові повідомлення-рішення не можуть бути доказами наявності складу адміністративного правопорушення, оскільки і спірний протокол про адміністративне правопорушення є лише думкою посадових осіб. Зазначав, що ППР були своєчасно оскаржені, а відтак, вважає, що вони не набули законної сили. Вважав, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ППР оскаржені та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.10.2023 року, зазначивши, що він в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи не повідомлявся, копію оскаржуваної постанови отримав лише 09.11.2023 року, а тому просив поновити йому пропущений процесуальний строк для звернення з апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Зінченко О.М. не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомили.

Зокрема, в судове засіданні, призначене на 22.01.2024 року ОСОБА_1 та його захисник Зінченко О.М. викликались шляхом направлення ним судових повісток.

Проте, ані ОСОБА_1 , ані захисник Зінченко О.М. не з`явились до поштового відділення для отримання судових повісток.

Судове засідання, призначене на 22 січня 2024 року було відкладено на 05 лютого 2024 року у зв`язку із неявкою учасників в судове засідання в суд апеляційної інстанції.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції, призначене на 05 лютого 2024 року ОСОБА_1 викликався судовою повсткою, яку він особисто отримав 29.01.2024 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення (арк. 54).

Такі відомості поза розумним сумнівом свідчать про те, що ОСОБА_1 особисто повідомлений про те, що його апеляційна скарга була призначена до розгляду Харківським апеляційним судом.

05.02.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Зінченка О.М. , в якому останній просив перенести розгляд апеляційної скарги у зв`язку з його хворобою.

Враховуючи відомості клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Зінченка О.М. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 21.02.2024 року.

Про дату, місце та час розгляду апеляційної скарги захисник Зінченко О.М. був повідомлений, шляхом направлення йому телефонограми, під час отримання якої він повідомив, що йому зрозуміло час та місце розгляду апеляційної скарги та зобов`язався повідомити ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Поряд з цим, на поштові адреси захисника Зінченка О.М. та ОСОБА_1 надсилались судові повістки.

Однак, відповідно до відомостей зворотних поштових повідомлень вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Зінченко О.М. не з`явились до поштового відділення для отримання судових повісток.

21.02.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Зінченка О.М., в якій він зазначив, що у зв`язку із затримкою у відрядженні, та відсутністю можливості прибути у призначене на 21.02.2024 року судове засідання, просив перенести його на інший визначений судом день та час.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи такі відомості заяви захисника, дійшов висновку, що захисник Зінченко О.М. не отримує судові повістки у поштовому відділенні, однак шляхом направлення йому телефонограм повідомлений про дату,

час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , якого він захищає.

Отже передача захиснику Зінченку О.М. телефонограми про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 є найбільш прийнятним для нього способом його сповіщення.

Враховуючи наявність зазначеної заяви захисника, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 було відкладено на 29 березня 2024 року.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, а саме 29.03.2024 року, захисник Зінченко О.М. був повідомлений шляхом передачі йому телефонограми на номер телефону, який зазначено в його заявах. Під час передачі телефонограми захисник Зінченко О.М. повідомив, що йому зрозуміло дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та зобов`язався повідомити останнього про дату, час та місце її розгляду.

Поряд з цим, ОСОБА_1 направлялась судова повістка на поштову адресу, яка зазначена в його апеляційній скарзі, однак вона була повернута у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Саме ця ж поштова адреса була зазначена і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто суд апеляційної інстанції виконав всі процесуально можливі дії для сповіщення та виклику ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду його апеляційної скарги, однак останній не виявив бажання отримати судову повістку в поштовому відділенні.

Захисник Зінченко О.М. не з`явився до поштового відділення для отримання судової повістки, проте він був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 шляхом направлення йому телефонограми. Такий спосіб сповіщення захисника є для останнього найбільш сприйнятливим, оскільки після отримання відповідних телефонограм від нього до канцелярії Харківського апеляційного суду надходили певні заяви та клопотання.

Станом на 29.03.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 або його захисника Зінченка О.М., в тому числі, про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Належить врахувати той факт, що захисник Зінченко О.М. в своїх заявах про відкладення розгляду апеляційної скарги посилався на свою хворобу, а також на перебування у відрядження. Однак до своїх заяв захисник не надав відповідних документів, які підтверджують ці обставини.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» ід 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження

Матеріали справи не містять відомостей про те що ОСОБА_1 цікавився розглядом його апеляційної скарги, однак саме він подавав апеляційну скаргу, а також відповідно до відомостей поштового повідомлення (арк. 54) був повідомлений що його апеляційна скарга буде розглядатись Харківським апеляційним судом.

Враховуючи наведене, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі та без участі його захисника Зінченка О.М .

Дослідивши відомості та доказі по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Визнаючи ОСОБА_1 виним суд першої інстанції посилався, як на докази винуватості, на відомості, які містять у: протоколі про адміністративне правопорушення; акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки,; податковими повідомленнями-рішеннями від 05 вересня 2023 року; розрахунку штрафних санкцій.

Зокрема, відповідно відомостей, які зафіксовані в протоколі (арк. 1) вбачається, що посадова особа ТОВ «Спорт-Фактор 2012» директор ОСОБА_1 з 08.05.2012 року по дату закінчення проведення перевірки (наказ про призначення від 08.05.2012 № 1) допустив порушення поряду ведення податкового обліку, а саме: заниження податкових зобов`язань на загальну суму 237512 грн за квітнень 2023 року; завищення податкового кредиту на загальну суму 311613 грн за квітень 2023 року. Вищезазначені порушення призвели до: завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 293688 грн за квітень 2023 року; заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 255437 грн за квітень 2023 року. Також підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункті 44.7 цієї статті не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Отже, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників податкової служби до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників податкової служби під час складення ним протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників податкової служби, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом на оскарження дій працівників податкової служби під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників податкової служби під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу від 25.05.2023 року № 2097-п, виданого головним управлінням ДПС у Харківській області, головним державним інспектором Східного відділу перевірок платників управління податкового аудиту головного управління ДПС у Харківській області Трухман Ольгою та головним державним інспектором Східного відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області Дзюбою Валерією проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариство з обмеженою відповідальністю «Спорт-Фактор 2012» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість відповідно до затвердженого плану документальної позапланової невиїзної перевірки.

Засобами електронного зв`язку в електронній формі на електронний кабінет платника ТОВ «Спорт-Фактор 2012» направлено повідомлення щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.05.2023 року № 217

20-40-07-19, наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 25.05.2023 № 2097-п, запит про надання інформації від 26.05.2023 № 1436/ж12/20-40-07-19-11 та запрошення щодо підписання акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.05.2023 року № 1432/ж12/20-40-07-19-11.

Відповідно до вимог ст. 42 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (із змінами та доповненнями). Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані контролюючим органом в електронний кабінет та є доступним в електронному кабінеті.

На податкову адресу ТОВ «Спорт-Фактор 2012»: вул. Танкопія, буд. 13/4, кв. (офіс) 75, м. Харків, 61091, України, засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 26.05.2023 року надіслано письмове Повідомлення від 26.05.2023 року № 217/20-40-07-19, наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 25.05.2023 року № 2097-п, лист про надання документів, пов`язаних з предметом перевірки від 26.05.2023 № 1436/ж12/20-40-07-19-11 та запрошення щодо підписання акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.05.2023 № 1432/ж12/20-40-07-19-11.

Відповідно о відомостей рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повідомленням про вручення ТОВ «Спорт-Фактр 2012» отримано письмове Повідомлення від 26.05.2023 № 217/20-40-07-19, наказ про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки від 25.05.2023 року № 2097-п, лист про надання документів, пов`язаних з предметом перевірки від 26.05.2023 № 1436/ж12/20-40-07-19-11 та запрошення щодо підписання акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.05.2023 року № 1432/ж12/20-40-07-19-11 за довіреністю 29.05.2023 року Загайний.

Перевірка проводилась з 03.07.2023 року по 07.07.2023 року.

В охопленому перевіркою звітному періоді відповідальними за фінансово-господарську діяльність платника податків ТОВ «Спорт-Фактор 2012» був керівник - ОСОБА_1 з08.05.2012 року по дату закінчення проведення перевірки.

Поряд з цим, в ході перевірки було складено акти про ненадання до перевірки ТОВ «Спорт-Фактор 2012» первинних документів, пояснень, інформації, довідок, тощо від 03.07.2023, від 04.07.2023, від 05.07.2023.

Листом від 05.07.2023 року ТОВ «Спорт-Фактор 2012» надано документи за один день до закінчення перевірки про що складено акт «про надання документів менше ніж за три дня до дня завершення перевірки ТОВ «Спорт-Фактор 2012» від 06.07.2023 № 4088/209-40-07-19-05/38156795.

Відповідно до відомостей акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Спорт-Фактор 2012» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість від 14.07.2023 № 21506/20-40-07-19-05/38156795до територіального органу ДПС за основним місцем обліку від платника податків ТОВ «Спорт-Фактор 2012», який провадив діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та не може пред`явити первинні ПДВ встановлено, що ТОВ «Спорт-Фактор 2012» у квітні 2023 року не декларувало даний показник. Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню встановлено, що ТОВ «Спорт-Фактор 2012» у квітня 2023 року не декларувало даний показник. Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду встановлено його завищення у сумі 293688 грн за квітень 2023 року.

Поряд з цим, відповідно до відомостей податкового повідомлення-рішення від 05.09.2023 року № 9 (арк. 23-24) вбачається, що встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, яке призвело до завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 311613 грн за квітень 2023 року.

Відповідно до відомостей податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2023 року № 9 (арк. 25-26) вбачається, що встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, яке призвело до завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 311613 грн за квітень 2023 року.

Відповідно до відомостей податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2023 року № 9 (арк. 27-28) вбачається, що встановлено порушення вимог Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказував, що ці податкові повідомлення-рішення ним оскаржені до Державної податкової служби України.

Відповідно до рішення про продовження строку розгляду скарги директора Департаменту оскарження рішень контролюючих органів від 11.10.2023 року (арк. 44), вбачається, що Державною податковою службою отримано скаргу ТОВ «Спорт-Фактор 2012» на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 05.09.2023 № 9, «№ 19 та № 9, керуючись пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, вирішено продовжити строк розгляду скарги до 26.11.2023 року (включно).

З відомостей цього рішення вбачається, що податкові повідомлення-рішення дійсно були оскарженні ОСОБА_1 .

Однак під час апеляційного оскарження будь-яких відомостей про розгляд цієї скарги ані ОСОБА_1 , ані його захисник суду апеляційної інстанції не повідомив.

Поряд з цим від ОСОБА_1 , а також від його захисника не надходило будь-яких клопотань, в тому числі про здійснення запиту щодо розгляду скарги на ці податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи відсутність будь-яких відомостей про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення скасовані, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутності підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог Податкового кодексу України та притягнуто за ч.1 ст.163-1 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков