Справа № 307/2911/24
Провадження № 3/307/1258/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України,

передбачене ст. 204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286059 від 19 травня 2024 року ОСОБА_1 , 19 червня 2024 року, о 00 год. 20 хв., на східній околиці населеного пункту Нижня Апша, в напрямку 279 прикордонного знаку (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області), на відстані 400 метрів від лінії державного кордону, в межах прикордонної смуги, поза пунктами пропуску через державний кордон, незаконно, намагався перетнути державний кордон з України до Румунії, після чого був затриманий прикордонним нарядом «Група Реагування», чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 на виклик в суд не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Також, представник ОСОБА_1 адвокат Сивоненко Олена Володимирівна подала до суду письмові пояснення, згідно яких вказала, що працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину. Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено. При цьому з пояснень майора НВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_2 чітко слідує, що ОСОБА_3 саме їхав (звертає увагу, що не пішки самостійно йшов, а саме їхав на рейсовому автобусі) до населеного пункту Яремче. Саме з рейсу Хуст Яремче ОСОБА_1 був знятий, затриманий та доставлений у відділення інспекторів прикордонної служби. Крім того, ОСОБА_2 зазначає неправдиві відомості про обставини справи, зокрема про повторну спробу перетину державного кордону та про те, що ОСОБА_1 вигадав легенду про купівлю білету на потяг. Вказане не відповідає дійсності. ОСОБА_1 є студентом Запорізького національного університету Міністерства освіти і науки України і навчається на першому курсі. Станом на дату події, що стали предметом розгляду суду, ОСОБА_1 дійсно перебував в Закарпатській області з єдиною ціллю - відпочинку. Крім того, ОСОБА_1 з підстав навчання має відстрочку від мобілізації, а тому немає необхідності ухилятися від неї шляхом перетину державного кордону України. Більш того, саме по собі перебування ОСОБА_1 в контрольованому прикордонному районі в салоні маршрутного автобуса Хуст-Яремче, без надання належних та допустимих доказів, не може свідчити про те, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 204-1 ч.1 КУпАП передбачено також адміністративну відповідальність осіб за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України`перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше непередбачено законом,за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1)паспорт громадянина України для виїзду за кордон;2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення від 19 червня 2024 року серії ЗхРУ №286059 за ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 та протокол про адміністративне затримання від 19 червня 2024 року, при цьому будь-яких інших належних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надано.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, не зазначено яким чином було встановлено, що ОСОБА_1 намагався незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, перетнути державний кордон з України до Румунії.

Водночас, суд зазначає, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до інкримінованого йому правопорушення не надано.

Не підтверджує також вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП і додане до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_2 від 19 червня 2024 року.

В письмовому поясненні ОСОБА_1 від 19 червеня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 вийшов з Хустського ТЦК та направився на автовокзал, де придбав квиток на автобус до Яремче, також придбав онлайн квиток на потяг до Запоріжжя. Під час поїздки на автобусі він був затриманий з підозрою спроби перетину державного кордону. В той момент йому не було відомо, що можна взяти квиток на потяг з Хуста до Запоріжжя.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, дійсно здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, та те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому узагальнено викладено суть правопорушення, іншими матеріалами справи не доведена, вважаю, що в діях ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Бобрушко