Справа №592/758/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.
Номер провадження 33/816/557/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 212-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Четвертак Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Четвертак Л.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, якою звільнено

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», адреса: м. Суми вул. Ковпака, 22,

від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Закрито провадження у справі.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, 15 січня 2024 року відносно директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, відповідно до якого, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-IV потерпілий звернувся до КНП СОР «ОДКЛ» із запитом від 07.11.2023, у якому просив надати йому публічну інформацію. Листами КНП СОР «ОДКЛ» від 22.12.2023 за підписом директора Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_1 вчергове відмовлено у наданні запитуваної інформації потерпілому. Таким чином, право потерпілого на отримання інформації поновлено не було.

КНП СОР «ОДКЛ», як юридична особа, що фінансується з бюджету Сумської обласної ради, у розумінні ЗУ «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником публічної інформації щодо використання бюджетних коштів. Водночас, листом КНП СОР «ОДКЛ» від 22.12.2023 01-16 7 1052 за підписом директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_1 без дотримання вимог ч. 2 ст. 6 Закону запитувачу відмовлено у наданні інформації.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачених п. 3 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та вичинив діяння, що містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова в наданні інформації.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі закрито.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Четвертак Л.В., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.02.2024 скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що всупереч вимогам чинного законодавства, ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не був присутнім під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не роз`яснено останньому права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю підпису останнього.

Також у протоколі не зазначені повні відомості про особу, стосовно якої складено протокол (дата та місце її народження, місце проживання), відсутні пояснення особи. Отже вказаний процесуальний документ складений із порушенням ст. 254 КУпАП, та всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, такий протокол не можна вважати належним і допустимим доказом.

Окрім цього, зазначені у протоколі дата 07.11.2023 є датою звернення ОСОБА_2 із запитом на отримання публічної інформації до КНП СОР «ОДКЛ» та дата 11.12.2023 є датою звернення Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини, з роз`ясненнями положень ЗУ «Про доступ до публічної інформації», та не є датами вчинення адміністративного правопорушення.

Так, зміст протоколу не дозволяє зробити висновок про те, коли саме було вчинено адміністративне правопорушення та є обов`язковим для утворення складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Крім того протокол не містить відомостей про те, яка саме інформація була запитувана потерпілим, чи є така інформація публічною, чи було надано відповідь на такий запит.

Також суд першої інстанції порушив принцип рівності сторін, неправомірно визнав потерпілим у справі юридичну особу ТОВ ІА «Україна ІНФО», при цьому ні в матеріалах справи, а ні в протоколі не надано доказів, що ОСОБА_3 є працівником юридичної особи ТОВ ІА «Україна ІНФО» або він має будь-яке опосередковане відношення до вказаної юридичної особи.

Судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки тому факту, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», розпорядник зобов`язаний визначити спеціальний структурний підрозділ або посадову особу, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації.

У КНП СОР «ОДКЛ» Наказом № 159-ОД від 05.09.2023 затверджено Положення про забезпечення доступу до публічної інформації у КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», яким визначено спеціальний структурний підрозділ та посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації.

Відповідь запитувачу надається за підписом директора КНП СОР «ОДКЛ», не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Саме керівник структурного підрозділу, який готує відповідь, несе відповідальність за повноту та достовірність наданої інформації.

Відповідно в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, взагалі.

Отже з огляду на наявні суперечності в матеріалах справи, з урахуванням того, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь, суду першої інстанції не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що повний текст постанови судді суду першої інстанції від 12.02.2024, було виготовлено отримано лише 16.02.2024 року.

Тому, враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, з поважності причин пропуску.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Четвертак Л.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити вимоги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми, 23 лютого 2024 року, адвокатом Четвертак Л.В. подану до суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає ознайомлення з повним текстом постанови лише 16 лютого 2024.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, перевіривши представлені матеріали та доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Четвертак Л.В. в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, у зв`язку з чим подане клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.01.2024, складений компетентною особою та відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП.

Окрім цього взято до уваги наступні докази підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП: копію звернення завідувача відділу журналістських розслідувань Інформаційного агентства «Україна ІНФО» Маркова С. до Уповноваженого ВР України з прав людини Секретаріат Уповноваженого ВР України з прав людини від 27.11.2023 №01-06/11/224; копію запиту завідувача відділу журналістських розслідувань ТОВ Інформаційного агентства «Україна ІНФО» ОСОБА_2 до КНП СОР «ОДКЛ» на отримання публічної інформації від 07.11.2023 №01-06/11/211; копію відповіді за підписом директора КНП СОР «ОДКЛ» ОСОБА_4 від 10.11.2023 №01-16/7/882 про запит на публічну інформацію; копію листа №67448.4/м/1687.7/23/53 від 11.12.2023 представника Уповноваженого ВР України з прав людини в Сумській області до КНП СОР «ОДКЛ»; копію відповіді КНП СОР «ОДКЛ» від 22.12.2023 № 01-16/7/1052 на лист №67448.4/М/1687.7/23/53 від 11.12.2023 про запит на публічну іфнормацію; копію листа представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Сумській області №1533.4//53 від 09.01.2024 директору КНП СОР «ОДКЛ» про необхідність прибути до головного спеціаліста Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Надавши належну оцінку вище вказаним доказам, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова в наданні інформації.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положеннями ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідальність за ч.2 ст.212-3 КУпАП настає у разі порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень» та «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Стаття 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Стаття 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, юридичних осіб публічного права з числа розпорядників інформації, визначених у пункті 5 частини першої цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Стаття 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює відповідальних осіб з питань доступу до публічної інформації:

Розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) не оприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6)несвоєчасне на дання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Враховуючи вище викладені норми чинного законодавства України, комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» є суб`єктом господарювання, який прирівнюється до розпорядників інформації, зобов`язаних надавати за запитами інформацію в порядку, передбаченому Законом «Про доступ до публічної інформації», а тому директор підприємства зобов`язаний був надати потерпілому інформацію зі запитуваного питання.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що хоч ОСОБА_1 і підписував відповідь на запит, про те не готував зміст цієї відповіді, так як цим займався керівним структурного підрозділу, не порушують законності і обґрунтованості постанови судді, оскільки саме ОСОБА_1 , як директор КНП СОР «ОДКЛ», на момент відмови у задоволенні запитів був відповідальним за належність документів, які він підписував від імені підприємства і саме на нього, відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» було покладено обов`язок у забезпеченні надання підприємством такої інформації.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги, що юридична особа ТОВ ІА «Україна ІНФО» не може бути потерпілим, згідно зі статтею 269 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять відомостей про спричинення їй моральну, фізичну або майнову шкоду.

Зазначення в протоколі як потерпілого ОСОБА_2 , а не юридичну особу, яку він представляє ТОВ ІА «Україна ІНФО», не може бути розцінено як істотне порушення вимог процесуального закону, яке б стало наслідком недопустимості протоколу як доказу.

Водночас юридичні особи та об`єднання громадян можуть бути запитувачами інформації (пункт 1 частини 1 статті 12 Закону), а тому у випадку неправомірної відмови в наданні публічної інформації за їх запитами, порушуються їхні права, гарантовані Законом, у зв`язку з чим вони можуть бути потерпілими у цій категорії справ.

Крім того, склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 212-3 КУпАП є формальним, тобто об`єктивна сторона правопорушення вичерпується, в цьому випадку порушенням Закону, а саме неправомірною відмовою в наданні інформації і не містить обов`язкової кваліфікуючої ознаки - настання наслідків у виді спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, 10 листопада 2023 року директором КНП СОР «ОДКЛ» ОСОБА_1 надано відповідь завідувачу відділу журналістських розслідувань ТОВ ІА «Україна ІНФО» ОСОБА_5 . Жодних заперечень, відносно повноважень особи звертатися із запитом, суб`єкт господарювання не висловлював.

Щодо тверджень апелянта про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки вказаний документ не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Уповноважена особа зазначає у протоколі всю наявну інформацію, що ідентифікує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, ч.1 ст.256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються всі наявні відомості про особу правопорушника. Вказаним нормативним актом не передбачено обов`язкове встановлення та/або зазначення у протоколі всіх можливих анкетних даних правопорушника, а саме: місця або дати народження, місця проживання та інших.

Як вбачається з матеріалів справи, листом представника Уповноваженого ВР України з прав людини в Сумській області від 11.12.2023 заявлено вимогу директору КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» щодо надання публічної інформації за зверненням ОСОБА_6 .

На зазначений лист директором підприємства надано відповідь від 22.12.2023, відповідно якої було відмовлено у наданні запитуваної інформації, оскільки затребувана інформація містить персональні дані щодо фізичних осіб, та віднесена законом та/або відповідною особою до конфіденційної інформації про особу.

У зв`язку з цим, 09.01.2024 директору КНП СОР «ОДКЛ» ОСОБА_4 надіслано лист виклик, в якому зазначалась необхідність з`явитись до головного спеціаліста Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини ОСОБА_7 для надання обґрунтованих пояснень, складання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення. За вказаним викликом ОСОБА_1 не з`явився.

Другий примірник протоколу разом зі супровідним листом від 15.01.2024 надіслано ОСОБА_1 поштою за місцем його роботи.

Відповідно до п. 2.13 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15, другий примірник складеного протоколу та копії інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, рекомендованим листом із зворотним повідомленням про вручення та з описом вкладення протягом 10 календарних днів разом зі супровідним листом в конверті з позначкою "особисто" направляються особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у разі якщо вказана особа не з`являється для ознайомлення з протоколом.

Отже, головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини ОСОБА_7 протокол складено відповідно до діючого законодавства України, порушень вимог закону в її діях, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не вбачає.

Дії ОСОБА_1 щодо ненадання затребуваної інформації за першою вимогою та неприйняття особистої участі при складані протоколу, про що він був повідомлений належним чином, свідчать про спробу уникнути від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Однак, для забезпечення складання протоколу відповідно до норм КУпАП та Порядку здійснення провадження Уповноваженого з прав людини у справах про порушення прав i свобод людини, головний спеціаліст була вимушена здійснювати дії для встановлення особи та його виклику для участі при складанні протоколу, які ОСОБА_1 умисно не виконував. Зазначене не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам КУпАП, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Стосовно тверджень апелянта про не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення дати, місця та суть правопорушення, із зазначенням, якої саме інформації не було надано, апеляційний суд вважає необґрунтованим та таким, що спростовується змістом оскаржуваного процесуального документу.

Окрім цього, апеляційний суд зазначає про те, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності).

Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірки. Тобто, моментом виявлення потрібно вважати день, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме 15.01.2024, а не шостий день після отримання запиту, про що наголошує апелянт.

Викладені обставини вказують на те, що суддя суду першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Четвертак Л.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, якою звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження у справі - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Четвертак Л.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.