Справа № 562/732/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляк А.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 22.11.2022 року органом 5619, громадянки України, офіційно непрацевлаштованої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП -

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 951439 від 28 лютого 2024 року зазначено, що в період із 07.02.2024 року по 15.02.2024 року ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_2 , 2017 року народження, яка в період із 07.02.2024 року по 15.02.2024 року перебувала в навчальному закладі спеціальній школі АДРЕСА_2 , із захворюванням на вітряну віспу, а ОСОБА_1 не забрала її із навчального закладу на лікування та ізоляцію, на телефонні дзвінки не відповідала. .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляла.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положення ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Оскільки норма ч.1 ст.184 КУпАП є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, обов`язковим є зазначення норми закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яку порушено суб`єктом обов`язків означеного вище правопорушення щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, у підтвердження викладених у протоколі відомостей відсутні посилання на норму закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що позбавляє суд можливості перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 .

При цьому, згідно з постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12.03.2024 у зв`язку з вищевказаним недоліками, адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 були повернуті до РУП ГУНП в Рівненської області для доопрацювання. Однак, 11.04.2024 адміністративні матеріали були направлені до суду знову без долучення належних доказів вини ОСОБА_1 .

Отже, оскільки слід посилатися на конкретні норми спеціального Закону, які порушила ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення відносно неї не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки викладені у ньому обставини не узгоджуються із доданими до нього доказами, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

У справі «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином, оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації, наслідком чого є погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з вищевказаними недоліками адміністративних матеріалів, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не доведений, оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, ч.5 ст.126, 247, 276-285, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя