Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/614/24
Категорія ч.2 ст.173-2 КУпАП Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Микитюк О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80грн. судового збору.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову. Зазначає, що із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається тільки те, що між нею та сином нема взаєморозуміння. Обопільна словесна перепалка не є домашнім насильством. В протоколі не відображено, що конфліктна ситуація викликала у постраждалого побоювання про свою безпеку, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди психічному здоров`ю. Сам факт звернення ОСОБА_2 до поліції не є достатнім підтвердженням вчинення насильства. Вважає, що її вина у вчинені психологічного насильства відносно сина не доведена.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що не була присутньою під час розгляду справи, про постанову дізналася, коли державний виконавець наклав арешт на її кошти.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 17.08.2023 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме виражалась словами нецензурної лайки, погрожувала фізичною розправою, чим могла заподіяти шкоду психологічному здоров`ю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №047281 від 17.08.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 (дядька ОСОБА_2 ); довідкою про результати перевірки за заявою ОСОБА_3 від 17.08.2023; рапортом, складеним на підставі заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно його молодшого брата; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 у справі №295/64/23 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Суддя місцевого суду дав належну оцінку доказам у справі і зробив обґрунтований висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись ст.ст.293,294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю.Микитюк