№ провадження 3/208/389/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ізотов В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення з іншими матеріалами, що надійшли з Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №404762, 06.12.2023р. гр. ОСОБА_1 за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , чим, на думку суб`єкта протоколу, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву, просив його не карати, оскільки він примирився з бабусею, вона його пробачила. Обіцяв так себе не поводити.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, зазначила, що з онуком дійсно виникла конфліктна ситуація, але наразі конфлікт вичерпано, вони примирились. Просила суд не карати ОСОБА_1 та закрити справу.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника, суд встановив, що ОСОБА_1 винний у вчиненні домашнього насильства, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст.22КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В даній нормі реалізується принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

При визначенні міри покарання суд враховує, що підстави, на основі яких було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам чи окремим громадянам, адміністративне правопорушення вчинено вперше, відсутні негативні наслідки після вказаної події та вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосивши йому усне зауваження, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 252, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення.

Суддя В.М. Ізотов