Справа № 162/1080/23
Провадження № 3/162/41/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з з участю секретаря судового засідання Гичук О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП у Волинській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у приватного підприємця ОСОБА_4 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.12.2023 в 10 год 15 хв в с. Великий Омеляник, по вул. Володимирська, 1А, Луцького району Волинської області керував автомобілем «RENAULT MAGNUM», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34CS», д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «PEUGEOT 308» д.н.з. НОМЕР_4 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.12.2023, серії ААД № 418996, ставиться у провину те, що він 19.12.2023 в 10 год 15 хв на АЗС «WOG» по вул. Володимирська, 1, в с. Великий Омеляник, керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34CS», д.н.з. НОМЕР_3 , був учасником ДТП, місце якого залишив, не повідомивши працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, заперечив. Пояснив, що дійсно у час та місці, що вказані у протоколах про адміністративні правопорушення, він заїжджав автомобілем з напівпричепом на АЗС «WOG» до колонки № 2. У той день біля колонки № 3 на даній автозаправці він бачив автомобіль марки «PEUGEOT 308», а також потерпілого ОСОБА_2 . Після того, як заправив автомобіль, він виїхав з даної АЗС. При цьому, враховуючи, що габарити його транспортного засобу з напівпричепом є великими, виїжджав обережно, з невеликою швидкістю здійснював маневр повороту. Жодного удару він не відчув, ДТП не вчиняв та відповідно місце ДТП не залишав. На його автомобілі відсутні пошкодження. Через певний проміжок часу до нього зателефонував його роботодавець та повідомив, що до нього зателефонували працівники поліції і повідомили, що його автомобіль причетний до ДТП. Просив розібратися в даній ситуації. Через певний проміжок часу він сам спілкувався з працівниками поліції, надавав їм пояснення по суті справи, повідомляв їх, що адміністративних правопорушень не вчиняв. Відео з камер спостереження на АЗС працівники поліції йому не показували. Якби він побачив, що вчинив ДТП, то розібрався б з потерпілим на місці події, відшкодував би йому завдані збитки. Вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення складені щодо нього безпідставно, тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2023 в 10 год 15 хв в с. Великий Омеляник, по вул. Володимирська, 1А, Луцького району, він своїм автомобілем марки «PEUGEOT 308» заїхав на АЗС «WOG» до колонки № 3. При цьому біля колонки № 2 побачив, що заправляється також вантажний автомобіль червоного кольору з напівпричепом. У приміщенні автотозаправки потерпілий перебував десь 15 хвилин, стояв в черзі, щоб розрахуватися за пальне. Виходячи з приміщення, до потерпілого підійшов працівник автозаправки та повідомив його, що у нього «подертий» автомобіль, що це вчинив водій автомобіля з напівпричепом, який перебував біля колонки № 2, однак залишив територію АЗС. Потерпілий, підійшовши до свого автомобіля, побачив, що пошкоджено передній бампер, ліве крило, фара, накладка на бампер. Для потерпілого очевидно, що ДТП вчинив автомобіль червоного кольору, оскільки були наявні залишки фарби цього кольору на його автомобілі. Тому потерпілий зателефонував на лінію «102» та повідомив про дані обставини працівників поліції, які приїхали на місце події, переглянули відеозапис з камер відеоспостереження АЗС, відібрали письмові пояснення у потерпілого. Претензій до ОСОБА_1 не має, просить накласти на нього стягнення на розсуд суду.

Свідок захисту ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є сином особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Безпосереднім очевидцем подій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, він не був. Однак зі слів батька знає, що той ДТП не вчиняв та не залишав місце пригоди. Свідок також оглядав автомобіль, яким керував батько, та не бачив на ньому жодних механічних пошкоджень, які характерні для ДТП. Знає, що наявні незначні механічні пошкодження автомобіля були отримані раніше.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

При цьому, непрямий умисел повністю збігається з прямим умислом за такою ознакою інтелектуального моменту, як усвідомлення. Однак інша ознака передбачення суспільно небезпечних наслідків значно відрізняється від подібної ознаки прямого умислу. Відповідно до закону при прямому умислі винний передбачає наслідки як можливий або неминучий результат свого суспільно небезпечного діяння, а при непрямому умислі він передбачає лише можливість настання таких наслідків.

Законодавче визначення прямого і непрямого умислу містить три ознаки, які характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею діяння і його наслідків: усвідомлення особою суспільної небезпеки свого діяння; передбачення його суспільно небезпечних наслідків; бажання настання таких наслідків або свідоме припущення їх настання.

Між тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, у діях ОСОБА_1 , які мали місце 19.12.2023 в 10 год 15 хв на АЗС «WOG» по вул. Володимирська, 1, в с. Великий Омеляник, під час керування автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом «FRUEHAUF TX 34CS», д.н.з. НОМЕР_3 , та які виразилися у залишенні місця ДТП, був відсутній умисел у будь-якій із його форм, оскільки виходячи із характеру пошкоджень, конкретних обставин цієї справи, габаритних розмірів транспортних засобів, ОСОБА_1 в жодній мірі не усвідомлював, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та залишає місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

За наведених обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження справи в цій частині необхідно закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 418997 від 19.12.2023 (а.с.1); схемою місця ДТП (а.с.3); поясненнями в судовому засіданні та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які є послідовними та узгоджуються між собою (а.с.5); рапортом поліцейського від 19.12.2023 (а.с.6); фототаблицею (а.с.7), іншими матеріалами справи.

За таких обставин, оцінюючи ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ці докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, а також свідчать про те, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд не бере до уваги пояснення у судовому засіданні свідка ОСОБА_5 про непричетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його пояснення не узгоджуються з іншими доказами, які містяться у матеріалах справи.

Окрім того, суд враховує, що свідок ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 , безпосереднім очевидцем події ДТП не був, що він сам підтвердив у судовому засіданні.

Інші доводи сторони захисту також, на думку суду, не можуть бути законними підставами для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює водієм, дані про його негативну характеристику відсутні у матеріалах справи.

Потерпілий ОСОБА_2 не має до ОСОБА_1 жодних претензій.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП - у виді штрафу.

Таке адміністративне стягнення, на думку суду, буде необхідне і достатнє для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_3 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Повний текст даної постанови виготовлено 10.01.2024.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич