Справа № 761/3645/24
Провадження № 3/761/1366/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, розглянувши матеріали, які надійшли від управління поліції в Шевченківському районі ГУ НП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 180-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 30.12.2023 року, приблизно о 22 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 20, в барі «Drinkery», громадянка ОСОБА_1 порушила порядок перебування дітей в закладі громадського харчування, а саме неповнолітніх ОСОБА_2 2008 р.н. та ОСОБА_3 2007 р.н., які перебували без супроводу дорослих.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Подала письмові заперечення на складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення вимог ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, враховуючи наступне.

30 грудня 2023 року, о 22 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 20, адміністратором закладу «Drinkery» було порушено порядок перебування дітей в закладах громадського харчування, чим вчинено правопорушення передбачене ст. 180-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до п.2 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, в тому числі, питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Об?єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 180-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей, зокрема, у закладах громадського харчування. Порядок перебування дітей в закладах громадського харчування встановлений Законом України «Про охорону дитинства» (надалі - «Закон»).

Відповідно до ст. 201 Закону діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Протокол складений про притягнення адміністратора закладу - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення перебування дітей в закладі громадського харчування після 22-ї години.

Відповідно до вказаного Закону обов`язок дотримання порядку перебування дітей в закладах громадського харчування покладений на власників закладів або уповноважених ними осіб.

Судом встановлено, що відповідно до даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є публічно доступними, ОСОБА_1 не є власником закладу « Drinkery », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, матеріали справи не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 є уповноваженою власником особою та несе адміністративну відповідальність за порушення порядку перебування дітей в закладах громадського харчування.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для її виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є власником або уповноваженою власником особою, яка відповідальна за дотримання правил перебування дітей в закладах громадського харчування після 22-ї години, як це передбачено Законом.

Виходячи з вищезазначеного, обставини, які викладені у Протоколі, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 180-1 КУПАП, оскільки остання не є суб?єктом вказаного правопорушення в розумінні ст. 180-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 180-1, ст. 23, 30, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бугіль В.В.