КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/981/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мух Катерини Борисівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року

у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521107 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 29 листопада 2023 року о 00 год. 36 хв. у м. Київ, вул. Вінграновського, 2, керував транспортним засобом Ford д.н.з. НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої. У встановленому законом порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгер на місці відмовився. Порушив пункт 2.10 (є), 2.5 ПДР України.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521106 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 29 листопада 2023 року о 00 год. 30 хв в м. Київ, вул. М.Вінграновського, 2, керуючи транспортним засобом Ford д.н.з. НОМЕР_1 заднім ходом не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Renault, д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв припаркований. Унаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Порушив вимоги пункту 12.1, 13.1, 1.5 ПДР України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень за статтею 124, частиною 1 статті 130 КпАП України ( як в оригіналі) та накладено на нього штраф дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Мух К.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що матеріали справи не містять відомостей про об`єднання проваджень у справах №753/22854/23 та №753/22859/23 за двома протоколами. Окрім цього ані ОСОБА_1 , ані захисниця Мух К.Б. не отримували інформацію щодо об`єднання проваджень у справах.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не отримував повістки про розгляд справ №753/22854/23 та №753/22859/23 ані засобами поштового зв`язку, ані у вигляді смс-повідомлення, ані через додаток Дія.

Вказує, що неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та оприлюднення інформації про відмову у задоволенні клопотання адвоката Мух К.Б. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції при розгляді матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності безпосередньо у день судового засідання, яке було призначено на 11:00 год, у своїй сукупності призвело до позбавлення можливості брати участь у розгляді справи №753/22854/23 та №753/22859/23, що призвело до порушення прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Звертає увагу, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови вказано про начебто доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 та частиною 4 статті 130 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП. Окрім цього, судом першої інстанції не досліджувався склад правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участі.

Вказує, що диспозиція частини 4 статті 130 КУпАП не передбачає відповідальності за відмову особи від проходження запропонованого їй огляду на стан сп`яніння.

Уважає, що оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, тому провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП підлягає закриттю.

Стверджує, що з оскаржуваної постанови не убачається надання оцінки обставинам справи щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Вказує, що додатком до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення є схема ДТП, яку ОСОБА_1 відмовився підписувати у зв`язку із тим, що пошкодження автомобіля Ford Mondeo, вказані у схемі були ще до того, як його дружина ОСОБА_2 придбала цей автомобіль, і пошкодження, зазначені у схемі не пов`язані із подіями 29 листопада 2023 року.

Натомість, схему ДТП підписано громадянином ОСОБА_3 . Жодної інформації про те, яке відношення вказана особа має до автомобіля марки Renault Megane з державним номерним знаком НОМЕР_2 та марки Ford Mondeo з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не наведено ані у самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №521106, ані у схемі місця ДТП.

ОСОБА_1 заперечував проти того, що автомобілі марки Renault Megane та марки Ford Mondeo зазнали будь-яких механічних пошкоджень 29 листопада 2023 року за обставин, що описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №521106.

Звертає увагу, що згідно схеми місця ДТП, яка є додатком до протоколу серії ААД №521106 від 29 листопада 2023 року, власник автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 має поліс ОСЦПВ наземних транспортних засобів, строк дії якого закінчився 29 жовтня 2023 року, тобто станом на 29 листопада 2023 року був не чинним. Проте працівники поліції не винесли відповідну постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності власника автомобіля Renault Megane з д.н.з. НОМЕР_2 .

Посилається на те, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ААД №521106 неправильно визначено нормативний акт (пункт Правил дорожнього руху), який передбачає відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.

Окрім цього вказує, що неможливо здійснити зіткнення з автомобілем, який припаркований, оскільки зіткнення - це пригода, під час якої транспортні засоби, що рухались зіткнулись між собою, або коли один із транспортних засобів раптово зупинився.

Вказує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Вказує, що із відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції БК №473850, 47508 не убачається ані вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, ані вживання алкоголю після ДТП.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокат Мух К.Б. доводи апеляційної скарги підтримала.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, апеляційний суд вказує на таке.

Згідно частини 1 статті 272 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до даних судової повістки №753/22854/23 на ім`я ОСОБА_1 , така направлена на адресу АДРЕСА_1 .

Згідно даних довідки про недоставлення SMS убачається, що SMS повідомлення від 15 грудня 2023 року одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 не доставлено з причин: абонент тимчасово не доступний.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про вручення судової повістки ОСОБА_1 , відтак суд визначає доводи апеляційної скарги в цій частині обґрунтованими.

Разом з цим, апеляційним судом відновлене право особи шляхом надання можливості участі у судовому засіданні ( за клопотанням - в режимі відеоконференції) адвоката Мух К.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у суді апеляційної інстанції. Правом надати особисто пояснення та доводи в суді апеляційної інстанції безпосередньо ОСОБА_1 не скористався.

Щодо протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.10 (є) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №521107 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 29 листопада 2023 року о 00 год. 36 хв. у м. Київ, вул. Вінграновського, 2, керував транспортним засобом Ford д.н.з. НОМЕР_1 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої. У встановленому законом порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгер на місці відмовився. Порушив пункт 2.10 є, 2.5 ПДР України (а.с. 1).

З даних відезапису, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення убачається, що таким зафіксовано перебіг подій з моменту прибуття екіпажу патрульної поліції за викликом за фактом дорожньо-транспортної пригоди.

Так, на відрізку часу 14:32 хвилин на запитання інспектора поліції чи вживав ОСОБА_1 алкоголь до дорожньо-транспортної пригоди чи після ОСОБА_1 спочатку відповів що до, проте згодом повідомив що після ДТП.

З даних відеозапису убачається, що ОСОБА_1 , заперечуючи проти факту дорожньо-транспортної пригоду, вказував, що лише «торкнувся», вживаючи при цьому нецензурну лексику. Оглянувши пред`ялений поліцейськими відеозапис із камери спостережень , змінив свою позицію, вказуючи на відсутність пошкоджень на автомобілях. Натомість поліцейськими було вказано на наявні на транспортних засобах пошкодження, які в подальшому були відображені на схемі ДТП.

На відрізку часу 30:05 хвилин інспектор поліції запитав у ОСОБА_1 чи той вживав алкоголь до дорожньо-транспортної пригоди чи після. ОСОБА_1 вказав, що вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, ОСОБА_1 знову заперечував дорожньо-транспортну пригоду. Надалі вказав, що власник іншого транспортного засобу спустився лише через пів години після зіткнення. В цей час ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, за допомогою приладу Драгер або у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Апеляційний суд звертає увагу, що дані пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на приписи частини 1 статті 251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів.

Зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в усній формі поліцейським на місці події та які зафіксовано на відофайлі, підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, а тому сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить у собі складу адміністративного правопорушення, і зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення порушення ОСОБА_1 пункту 2.10 (є) Правил дорожнього руху, не є доказом того, що водій до проведення медичного огляду вживав без призначення медичного працівника, зокрема, алкоголь, апеляційним судом відхиляються, оскільки такі спростовуються переглянутим відеофайлом, на якому ОСОБА_1 вказав, що вживав алкогольні напої після ДТП.

При цьому, наведені твердження захисника не можуть бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 відповідно до вимог ПДР України, будучи учасником ДТП, був зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати алкоголю.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, забороняється водію у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди до проведення медичного огляду вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

Таким чином, однієї із визначальних підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією частиною є факт вживання алкоголю після ДТП та до проведення медичного огляду або прийняття рішення про звільнення від такого огляду.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що вказаних вимог ПДР водій не виконав, оскільки після ДТП він вживав алкогольні напої, про що особисто повідомив працівникам поліції по прибуттю останніх на місце події, тобто до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Апеляційний суд наголошує, що у цій справі склад адміністративного правопорушення полягає у вживанні особою, причетною до ДТП, спиртних напоїв після ДТП, а не у відмові у встановленому порядку пройти огляд на стан сп`яніння.

Відтак, доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 апеляційним судом відхиляються.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що в мотивувальній частині постанови судом першої інстанції зазначено про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 4 статті 130 КУпАП, при цьому його визнано винним у вчиненні правопорушень за статтею 124, частини 1 статті 130 КУпАП, апеляційний суд зазначає про таке.

Установлено, що протокол ААД №521107 від 29 листопада 2023 року складено за частиною 4 статті 130 КУпАП (а.с. 1).

Із змісту оскаржуваної постанови убачається, що предметом дослідження був вищевказаний протокол. При цьому, суд досліджував і перевіряв доведеність правопорушення, передбаченого саме частиною 4 статті 130 КУпАП.

Окрім цього, із резолютивної частини постанови убачається, що на ОСОБА_1 накладено стягнення, що відповідає санкції частини 4 статті 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, ураховуючи установлені обставини, апеляційний суд уважає, що у цьому випадку судом першої інстанції допущено описку, оскільки мотивувальна частина оскаржуваної постанови та накладене стягнення відповідає санкції та правопорушенню згідно частини 4 статті 130 КУпАП.

Наведені обставини не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та звільнення особи від відповідальності, допущена описка може бути виправлена судом, що її допустив, шляхом винесення відповідного процесуального документу.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суд вказує про таке.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють вказані правила.

Підставою для притягнення до відповідальності за статтею 124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ААД №521106 від 29 листопада 2023 року, ОСОБА_1 29 листопада 2023 року о 00 год. 30 хв в м. Київ, вул. М.Вінграновського, 2, керуючи транспортним засобом Ford д.н.з. НОМЕР_1 заднім ходом не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Renault д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв припаркований. У наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Порушив вимоги пункту 12.1, 13.1, 1.5 ПДР України (а.с. 108).

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення додано схему місця ДТП, на якій відображено розміщення транспортних засобів відносно стоячих орієнтирів та відносно одне одного. Відповідно до даних схеми місця ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 погодились із схемою, про що свідчать їх підписи у відповідній графі, відтак така містить достовірні відомості (а.с. 109).

При цьому, ОСОБА_1 відмовився від підпису схеми місця ДТП у графі "дані про пошкодження транспортних засобів підтверджую" (а.с. 109 зворот).

Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих після ДТП убачається, що останній отримав телефонний дзвінок від сусіда про те, що в автомобіль ОСОБА_3 . Renault в`їхав автомобіль Ford. Він спустився вниз та побачив пошкоджене авто. Викликав поліцію. Від власника автомобіля, яке завдало шкоди було чутно алкогольний запах, вів себе неадекватно (а.с. 110).

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 , убачається, що останній стояв на балконі та спостерігав як автомобіль Ford, рухаючись заднім ходом, вдарив авто Renault(а.с. 111).

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №521106 визначено про порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 12.1, 13.1, 1.5 ПДР України , які унормовують таке:

12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно розділу 1 ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Разом з цим, із матеріалів справи про вчинення адміністративного правопорушення убачається, що ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом на автомобілі Ford Mondeo, допустив зіткнення із припаркованим автомобілем Renault Megane.

Тобто у цьому випадку, причиною дорожньо-транспортної пригоди стало не порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1; 13.1, 1.5 ПДР України, а рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 заднім ходом, що регулюється іншим пунктом Правил дорожнього руху України..

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму закону, тобто пункт та підпункт Правил дорожнього руху, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа "Озтюрк проти Німеччини" рішення від 21.02.1984 року, "Маліге проти Франції " рішення від 23.09.1998 року, "Гурепко проти України" від 08.04.2010 року).

Особа, уповноважена складати протокол, належним чином не виклала суть вчиненого адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд уважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

За установлених обставин, апеляційний суд уважає, що матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 вказаних у протоколі пунктів 12.1; 13.1; 1.5 ПДР України, відтак провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що сам факт дорожньо-транспортної пригоди, тобто подія, що сталася під час руху транспортного засобу, установлений та підтверджений матеріалами справи, а також доведено, що ОСОБА_1 є особою, причетною до цієї події.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівники поліції не винесли відповідну постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності власника автомобіля Renault Megane з д.н.з. НОМЕР_2 , відхиляються апеляційним судом, оскільки на вирішення цієї справи не впливають.

Відтак підстав для скасування постанови місцевого суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 КУпАП та закриття провадження в цій частині апеляційний суд не убачає.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мух Катерини Борисівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК