Справа № 487/2084/23
Провадження № 3/487/8/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретарів судового засідання Уманського І.В., Поліщук І.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Петренко К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 .

РНОКПП: НОМЕР_1 .

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 року о 22-40 год., ОСОБА_1 , по вул. Бутоми, в районі будинку 12 у м.Миколаєві, керував транспортним засобом «BMW Х5» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, млява мова, порушення координації рухів, почервоніння шкіряного покриву обличчя.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в установленому законом медичному закладі відмовився, що підтверджується Висновком КНП «МОЦПЗ» МОР №203 від 23.03.2023 року, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що у вказані в протоколі дату та час не керував транспортним засобом. Крім того, зазначив, що в медичному закладі, був згоден здати для дослідження зразки крові, однак лікар не запропонував йому це зробити, з урахуванням чого вважав, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин, лікарем висновок №203 від 23.03.2023 року, складений з порушенням діючих нормативних актів, та не може бути підтвердженням порушення ним вимог ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Петренко К.Д. в судовому засіданні зазначила, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів з урахуванням яких можна прийти до висновку що ОСОБА_1 , було порушено п.п. 2.5 ПДР України та як наслідок вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпроАП України.

В обґрунтування зазначеного вказала, що працівниками поліції не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколі дату, час та місці, оскільки відеозапис з нагрудник камер працівників поліції, долучений до протоколу, не є безперервний, а тому, з урахуванням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів, фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, не може вважатись допустимим доказом у справі.

Зазначила, що у копії Протоколу АД №414130, наданій ОСОБА_1 , не зазначено статтю та частину статті КпроАП України, за якою працівниками поліції кваліфіковано його дії, з урахуванням чого вказаний протокол є недопустимим доказом у справі.

Крім того, долучені до протоколу матеріали, не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України.

Так відповідно до Висновку №203 від 23.03.2023 року КНП «МОЦПЗ» МОР вбачається, що на огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було направлено інспектором ПП ОСОБА_2 23.03.2023 року 23-20, у противагу цьому до матеріалів справи долучено Направлення ОСОБА_1 на огляд, складене інспектором ПП ОСОБА_3 - 23.03.2023 року о 23-23 год.

Зазначене, на думку захисника, виключає можливість проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в зазначений у Висновку №203 від 23.03.2023 року, час.

Крім того, вказала що у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що зазначив у висновку, а не міг його пройти за допомогою технічного приладу, з урахуванням чого лікар повинен був запропонувати йому альтернативні варіанти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема шляхом дослідження біологічних зразків.

Зазначила, що Висновок №203 від 23.03.2023 року, не містить дати та часу його складення, а лише містить посилання на Акт огляду.

Крім того, не містить спеціального звання особи, яка доставила ОСОБА_1 на огляд, як і не містить його особистого підпису. Окремо зазначила, що за формою та змістом вказаний висновок не відповідає Додатку №4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом №1452/735 від 09.11.2015 року.

З урахуванням вищезазначених обставин, вважала, що Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, складено з порушенням вищезазначеної інструкції, а отже є недійсним.

На підставі викладено просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпроАП України.

Вислухавши пояснення, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Петренко К.Д., інспектора ПП ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КпроАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції в установленому порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частина 1 ст. 130 КпроАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.266 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Наведене підтверджується належними та допустимим доказами які містяться в матеріалах справи, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №414130 від 24.03.2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; Направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «МОЦПЗ» МОР, складене уповноваженим працівником патрульної поліції.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №203 від 23.03.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дотримання уповноваженими працівниками УПП в Миколаївській області процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які були досліджений під час судового розгляду справи.

З урахуванням встановленого, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпроАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення вищезазначених вимог ПДР України та як наслідок скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1. ст.130 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні вищезазначених належних та допустимих доказів по справі.

Щодо тверджень захисника Петренко К.Д., в тій частині, що Висновок №203 від 23.03.2023 складено в порушення вимог Інструкції, суд зазначає наступне.

Так, з урахуванням вимог п.7 розділу І Інструкції, після фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, його було направлено для проходження вказаного огляду до відповідного медичного закладу, а саме КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради.

Як слідує з переглянутого у судовому засіданні відеозапису, лікарем, з дотриманням, вимогп.3,4,9 розділу ІІІ Інструкції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager», від прохолодження якого ОСОБА_1 свідомо відмовився, симулюючи неможливість здійснити видих повітря, при цьому, лікарем йому неодноразово пропонувалось повторити спробу.

Відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, була зафіксована лікарем у Висновку №203 від 23.03.2023 року.

Таким чином, вказаний Висновок було складено не за результатами проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а видано на підтвердження факту його відмови пройти даний огляд.

Суд зазначає, що п.8 Інструкції визначено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, з урахуванням зазначеного є безпідставним твердження захисника, що лікар був зобов`язаний запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою лабораторного дослідження біологічного середовища, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 , свідомо ухилився від проходження огляду за допомогою технічного засобу, чим підтвердив факт своєї відмови взагалі пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Не відповідність форми Висновку №203 від 23.03.2023 рокуДодатку №4 до Інструкції, не зазначення у ньому певних відомостей, а також розбіжності, щодо відомостей про особу яка направила ОСОБА_1 на огляд з відомостями, які містяться у направленні, не впливають на встановлену судом та доведену обставину, порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України, а саме відмову пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Окремо, суд зазначає, що як вказав при дачі пояснень у судовому засіданні інспектор УПП Попович В.М., інспектор ОСОБА_2 входив до складу екіпажу, та вони разом фіксували та оформлювали матеріали за фактом порушення ОСОБА_1 п.п.2.5 ПДР України

Щодо заперечення ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом, суд зазначає, що відповідно до переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вбачається, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , було зупинено по причині несправності зовнішніх світлових приладів.

На місці зупинки, ОСОБА_1 не спростовував факт керування транспортним засобом.

Щодо тверджень захисника в тій частині, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, долучений до протоколу, не є безперервний, та не може бути використаний як доказ, суд зазначає, що та обставина, що відеозапис фіксування обставин скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не є безперервним, сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Відсутність у копії протоколу, врученому ОСОБА_1 статті та частини статті КпроАП України, не свідчить про недопустимість вказаного доказу, оскільки в подальшому, ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами справи, та відповідно і з протоколом, що засвідчив своїм підписом на заяві від 21.04.2023 року, а отже був обізнаний з кваліфікацією його дій та мав час на підготовку до захисту.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними на строк 1 рік та штрафу в межах санкції частини 1 статті 130 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1КпроАПУкраїни у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпроАП України та накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок UA0014001 Код класифікації доходів бюджету 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. грн. (чотириста дев`яносто шість гривень) у доход держави (Номер рахунку (IBAN): UA0014480 Отримувач: Миколаїв.ГУК/Заводськ.р-н/22030101 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.) Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк