Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/20432/23

Провадження № 33/4815/62/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Петровського І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Петровського І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

З постанови суду слідує, що 01 жовтня 2023 року о 12 год. 55 хв. в м. Рівне на вул. М. Карнаухова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 № 0482 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП в Рівненській області ДПП Мороз Ю., ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Петровський І.О. оскаржив її в апеляційному порядку. Просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову місцевого незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Доводить, що матеріали адміністративної справи не місять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, а тому у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 саме як водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і направлення його до медичного закладу для проходження такого огляду за відсутності доказів, які б могли обґрунтувати необхідність таких дій працівників поліції.

Заслухавши доводи захисника Петровського І.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд на стан сп`яніння не проводився, водій відмовився (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.5);

- відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці та у медичному закладі (файл Сlip-0, час 10:20).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вважає їх такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки в матеріалах справи наявне відео з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказує працівникам поліції, що йому залишилось не далеко їхати додому (файл Clip-0, час 01:45 та час 03:00). На вказаних відеозаписах також відсутні будь-які твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Петровського І.О. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович