Справа № 344/5359/24
Провадження № 3/344/2629/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., з участю захисника Денеги Д.М., представника потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Малолітня дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вчинила булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються малолітньою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_3 14.02.2024 року близько 17-19 год., 14.02.2024 року близько 17-42 год. під час уроку в ліцеї АДРЕСА_2 , у мережі "Viber" чат 6-В, вчинила булінг (цькування) відносно однокласника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилося в повідомленнях образливого характеру.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП не визнала. Суду зазначила, що є матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказала, що її дочка не вчиняла щодо ОСОБА_4 булінг та будь якого психологічного насильства. Разом з тим зазначила, що це був звичайний конфлікт між однокласниками у чаті 6-В класу, де її дочка є старостою. Крім цього суду вказала, що вона переконана, що однокласники спілкувалися не з однокласником ОСОБА_4 , а його матір`ю, яка і спровокувала конфлікт. Тому просила суд провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-4 КУпАП, щодо неї закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_1 , суду зазначила, що її син ОСОБА_4 навчається у ліцеї № 4 в м. Івано-Франківську. Суду повідомила про те, що повідомила, що її малолітній син ОСОБА_4 систематично потерпає від цькувань однокласників ліцею №4, в тому числі від ОСОБА_3 теж. Вона зверталася до адміністрації ліцею і класного керівника та повідомляла про протиправні дії однокласників по відношенню до її сина. Зокрема зазначила, що 19.02.2024 р., коли вона забирала сина після уроків, виявила його в істериці, через те, що на перерві перед уроком християнської етики його однокласники виштовхували його з класу, та кричали йому: «йди геть». В цей же день після уроків біля ліцею однокласники кричали йому образливі слова. 20.02.2024 р. ОСОБА_1 , хотіла поспілкуватись з директоркою щодо даної ситуації, але остання через особисті причини не мала можливості. Також 20.02.2024 р. класний керівник 6В класу ОСОБА_5 , організувала на останньому уроці виховну годину, на якій потрібно було взятись за руки, але біля Єримія нікого не було і він не мав кого взяти за руки. 14.02.2024р. в чаті класу в соціальній мережі "Viber" однокласники Єримія протягом години писали образливі слова в його сторону.

Свідок ОСОБА_5 суду вказала, що вона є класним керівником 6-В класу ліцею №4 в м. Івано-Франківську. Суду зазначила, що відносно ОСОБА_4 ніхто з однокласників булінгу не вчиняв. Щодо листування в соціальній мережі "Viber" їй нічого не відомо. Свідок вважає, що переписка, яка мала місце в групі між однокласниками є ненормальною, проте на даний час вона припинена.

В судовому засіданні захисник Денега Д.М. заявив клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши висновок захисника Денеги Д.М., пояснення ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.174-3 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом серії ВАД№580254 від 07.03.2024 року про адміністративне правопорушення. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала та чітко викладено суть правопорушення та підписаний ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД№580254 від 07.03.2024 року та доданих до нього письмових матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітньою особою, матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 31 ЦК України малолітньою особою є фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років. Малолітня особа не несе відповідальності за завдану нею шкоду.

Матеріали справи містять довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 та Департаменту освіти та науки ІКС ІПНП №5970 від 27.02.2024, ІКС ІПНП №7048 від 07.03.2024. Відповідно до вищевказаної довідки заявником є гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 , та матеріали скеровані Департаментом освіти та науки, за зверненням гр. ОСОБА_1 . Суть звернення: звертається для того, щоб захистити права та законні інтереси сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були порушені внаслідок булінгу в ліцеї №4 в м. Івано-Франківську. 07.03.2024 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали по пошті за вх. К-46 з Департаменту освіти та науки, по зверненні гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо конфлікту учнів 6В класу з її сином в ліцеї № 4. Так, ОСОБА_1 , повідомила про те, що 19.02.2024 р., коли вона забирала сина після уроків, виявила його в істериці, через те, що на перерві перед уроком християнської етики його однокласники виштовхували його з класу, та кричали йому: «йди геть». В цей же день після уроків біля ліцею однокласники кричали йому образливі слова. 20.02.2024 р. ОСОБА_1 , хотіла поспілкуватись з директоркою щодо даної ситуації, але остання через особисті причини не мала можливості. Також 20.02.2024 р. класний керівник 6В класу ОСОБА_5 , організувала на останньому уроці виховну годину, на якій потрібно було взятись за руки, але біля Єримія нікого не було і він не мав кого взяти за руки. 14.02.2024р. в чаті класу в соціальній мережі "Viber" однокласники Єримія протягом години писали образливі слова в його сторону. Опитано зокрема малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_1 , яка повідомила, що 19.02.2024 р. Єримія разом із другом ОСОБА_6 ніхто з класу не виштовхував та не виганяв. 14.02.2024 р. під час переписки мережі "Viber", на думку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 був зверхнім, також вона вважала, що від його імені здійснює переписку його мати. Також повідомила, що гр. ОСОБА_1 20.02.2024 р. біля виходу в ліцею замахнулась до неї кулаком в область голови.

Згідно рапорта працівника поліції від 27.02.2024 року, 27.02.2024 року о 12:23 до Івано-Франківського РУП надійшло звернення №К-37 від гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що у її сина гр. ОСОБА_9 виник конфлікт із однокласниками ліцею №4 м.Івано-Франківськ.

До матеріалів справи долучено також копію заяви ОСОБА_1 до директора Департаменту освіти і науки Івано-Франківської міської ради, щодо захисту прав та законних інтересів її сина ОСОБА_10 , учня 6-В класу ліцею №4 в АДРЕСА_4 , що були порушені внаслідок булінгу в школі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи, зазначено, що будь якого конфлікту між нею та ОСОБА_4 не було.

Згідно копії психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та уточнення відносин дитини у навчальному закладі щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був проведений Центром психологічної допомоги дітям «Серденько», за запитом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, вбачається, що за розповіддю дитини у класі наявна ситуація психологічного булінгу, який триває від 6 класу, де хлопець виступає жертвою.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доводиться також фотокопіями знімків екрану телефону, на яких зафіксована переписка учнів 6-В класу у мережі "Viber", зокрема з повідомленнями образливого змісту старости класу ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.173-4 КУпАП, булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

У відповідності санкції частини 3 ст.173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють.

Згідно п.п.3-1 ч.1 ст.1 Закону України "Про освіту" булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України "Про освіту" учасниками освітнього процесу є: здобувачі освіти; педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники; батьки здобувачів освіти; фізичні особи, які провадять освітню діяльність; інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.173-4 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ