Справа № 143/1032/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.01.2024 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

Встановив:

28.10.2023 року о 08 год. 05 хв. по вул. Привокзальна в м. Погребище Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest ARCE 0190 Драгер 6810, результат продуття 0,35‰ та 0,28‰.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав з підстав, наведених своїх письмових поясненнях від 06.12.2023 року (а.с. 18-23). Також пояснив, що 28.10.2023 року о 08 год. 05 хв. по вул. Привокзальній в м. Погребище Вінницького району Вінницької області їхав з роботи додому своїм власним автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. На пропозицію працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу погодився. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest ARCE 0190 Драгер 6810, результат продуття 0,35‰ та 0,28‰, з яким ОСОБА_1 був не згоден та наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Проте, працівники поліції відмовилися доставляти його в медичний заклад. Від керування транспортним засобом був відсторонений, пішов додому пішки. Також повідомив, що в одній із роздруківок газоаналізатора щодо результатів проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння підпис його, а в іншій - ні. Разом з тим вказав, що дані факти відображені на відео.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суддею встановлено, що винуватість останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242837 від 28.10.2023 року, в якому ОСОБА_1 надав письмові пояснення по суті порушення, власноручно зазначивши, що керував автомобілем, спинила поліція, продув драгер 0,36/0,28, за кермо сьогодні не сяде, в лікарню не поїде. При цьому ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень чи застережень (а.с. 1);

-роздруківкою тестування ОСОБА_1 на алкоголь до протоколу ААБ № 242837 (результат тесту 0,35‰) (а.с. 2);

-роздруківкою тестування ОСОБА_1 на алкоголь до протоколу ААБ № 242837 (результат тесту 0,28‰) (а.с. 3);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 (а.с. 4);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2023 року (а.с. 5);

-СD-диском з відеозаписом нагрудної камери поліцейського від 28.10.2023 року, використання якої передбачено ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні. Так, з наведеного відеозапису вбачається, що працівниками поліції 28.10.2023 року о 08 год. 05 хв. на місці зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 останньому був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest ARCE 0190 Драгер 6810. Перед проведенням тестування ОСОБА_1 власноручно розпечатав одноразові трубки до газоаналізатора. Після тестування був не згоден з його результатами та запропонував працівникам поліції проїхати до медичного закладу для проведення повторного огляду, однак згодом відмовився, посилаючись на те, що у нього не має такої можливості.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (надалі ПДР) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, ОСОБА_1 07.12.2023 року до канцелярії суду подана заява про застосування норм міжнародного права та закриття провадження у справі, в якій він просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вказаній заяві ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки алкоголю не вживав та не був згодний з показниками технічного приладу 0,35‰ та 0,28‰, так як вважає, що згідно норм міжнародного законодавства ці показники є природньою нормою алкоголю у повітрі, що видихається. При цьому, серед іншого, покликається на положення пункту 6 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року (консолідована версія станом на 26.03.2006 року), в якому, на його погляд, обумовлено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 міліграма на літр повітря, що видихається (а.с. 18-23).

Однак, такі доводи ОСОБА_1 про те, що він під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, в пункті 6 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Указом Президії Верховної Ради УРСР від 25.04.1974 року (консолідована версія станом на 26.03.2006 року, офіційний текст розміщений на сайті Верховної Ради України), урегульовано необхідність встановлення в національному законодавстві правил використання телефонів водіями транспортних засобів під час руху механічного транспортного засобу і велосипеда з підвісним двигуном.

Отже, офіційний текст Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, розміщений на сайті Верховної Ради України, не містить такої редакції пункту 6 статті 8 цієї Конвенції, на яку посилається ОСОБА_1 .

В той же час, зазначена ним редакція пункту 6 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року відображена у тексті цієї Конвенції, переклад якої було виконано у серпні 2019 року ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ» (розміщено на сайті цього ДП в мережі Інтернет), із застереженнями про те, що цей документ не має юридичної сили та є винятково інструментом документації, укладачі не несуть жодної відповідальності за його зміст.

За таких обставин слід дійти висновку, що приписи пункту 6 статті 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року не містять вимог щодо установлення в національному законодавстві спеціальних положень, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові.

Згідно із п. 7 розділу 2 Інструкції №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу - газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST" 6810 № АRCE - 0190 (ост. калібрув. 22.02.2023 року), на табло якого висвітився показник о 08 го. 09 хв. при температурі повітря + 16,0 ?С 0,35‰, о 08 год. 11 хв. при температурі повітря + 16,0 ?С 0,28‰, відмовившись при цьому від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі після роз`яснення йому працівником поліції такого права, що вбачається і з переглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу.

Правовий аналіз ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 дає підстави для висновку, що об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення утворює факт керування транспортним засобом особою, у якої рівень алкоголю у крові, зафіксований технічними приладами, перевищує 0,2 проміле.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції вимог Інструкції № 1452/735.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, чітко видно, як працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки та перед проведенням огляду останньому працівником поліції було запропоновано оглянути цілісність мундштуків до газоаналізатора, які були запаковані, та за допомогою яких проводився огляд, на що ОСОБА_1 особисто оглянув їх, зауважень від останнього не було і він особисто передавав мундштуки працівнику поліції, який встановив їх на прилад.

При цьому на відеозаписі чітко зображено, що жодних заперечень або зауважень щодо процедури огляду ОСОБА_1 не висловив, а тому його доводи, викладені у заяві, про те, що із відеозапису у нього не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, суд до уваги не бере.

Також працівник поліції виконав вимогу закону та відсторонив водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, який було залишено за місцем зупинки, що підтверджено самим ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також зафіксовано і на відеозаписі.

Суд вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівником поліції не було допущено таких порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі.

Отже, твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, а тому клопотання про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

В ч.1 ст.33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З довідки ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що згідно бази даних «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом останнього року не притягувався (а.с. 7).

Як вбачається із довідки ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області згідно бази даних «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії ВАЕ900696, категорія: А, В, С. Термін дії: з 06.07.2012, Центр ДАІ 0508 (а.с. 6).

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, невизнання вини ОСОБА_1 суд оцінює як спосіб захисту, та спробу останнього уникнути відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, з урахуванням вищевказаних обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

Постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , на користь держави «Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106» 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя