ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/114/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Волошина А.В. на постанову Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що 04.10.2023 року о 23год. 10 хв. в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia VIN НОМЕР_1 по пр. Тракторобудівників, 120, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 та у лікаря нарколога в КНП ХОР «ОНД» відмовився.

В апеляційній скарзі захисник Волошин А.В. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що висновки суду про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння позбавлені підстав, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що додатково зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Наголосив, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння наступного дня о 9-00 годині, за результатами якого він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. На думку захисника посилання суду про недопустимість в якості доказу висновку висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №688-2023 та фахівця з питань токсикології №16/28-Дм/23/п.п. через їх проведення у порушення строку зазначеного в ч.4 ст.266 КУпАП, є необґрунтованими. Указав, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості пройти відповідний огляд раніше, оскільки в України введено комендантську годину та медичні заклади були закриті. До того ж, працівники патрульної поліції не надали ОСОБА_1 направлення водія на огляд.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Волошин А.В., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Захисник Волошин А.В. подав до Харківського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що знаходиться поза межами Харківської області та не може з`явитися в судове засідання.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду зазначеної справи за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Волошина А.В., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до Харківського апеляційного суду 14 листопада 2023 року, за допомогою автоматизованого розподілу справ розподілена на суддю Люшню А.І. та призначена до розгляду на 20 грудня 2023 року.

Однак, 20 грудня 2023 року захисник Волошин А.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням поза межами Харківської області (а.с.44). Судове засідання було відкладено на 31 січня 2024 року.

31 січня 2024 року захисник Волошин А.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі в Київському районному суді м.Харкова (а.с.50). Розгляд справи було відкладено на 28 лютого 2024 року.

28 лютого 2024 року захисник Волошин А.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на лікарняному (а.с.56). Судове засідання було відкладено на 27 березня 2024 року.

27 березня 2024 року захисник Волошин А.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з хворобою (а.с.60). Розгляд справи було відкладено на 17 квітня 2024 року.

Звертаючись протягом п`яти місяців з клопотаннями про відкладення розгляду справи захисник Волошин А.В. апеляційному суду доказів на підтвердження підстав для перенесення судових засідань не надав.

Суд апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомляв про призначені судові засідання судовими повістками відправленими рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу місця проживання, зазначену в протоколі та апеляційній скарзі, але на адресу суду повернулися конверти з судовими повістками, з відмітками адресат відсутній за вказаною адресою.

Договір про надання правничої допомоги не розірваний, захисник Волошин А.В. по теперішній час здійснює захист ОСОБА_1 , підтримує з ним зв`язок та узгоджує лінію захисту.

Захиснику Волошину А.В., який є юристом, що надає професійну правову допомогу, відомо, що діючим КУпАП чітко встановлено процедуру та строки розгляду апеляційної скарги.

Зазначені дані свідчать про умисне затягування ОСОБА_1 та захисником ОСОБА_2 розумних строків розгляду справи.

Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи, яка її подала, та саме вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі та скорішим вирішенням її справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.)

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Волошина А.В., оскільки всі засоби процесуального характеру для реалізації права учасників процесу на участь в судовому засіданні здійсненні в повному обсязі.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення ААД №518900 від 04 жовтня 2023 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому в графі "результати огляду" зазначено, що відмова від проходження огляду; відеозапис з відеореєстратора та бодікамери, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі; рапорт інспектора УПП в Харківській області ДПП.

Доводи захисника про надання згоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, є необґрунтованими.

Відповідно до даних, які містяться на відеозаписах з нагрудних камер працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі. При цьому працівником патрульної поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згода ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння вже після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не може свідчити про відсутність його відмови від такого проходження.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння не приймаються до уваги, оскільки останній притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня