ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/366/24 Справа № 242/1587/23 Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 08 грудня 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

постановою Селидівського міського суду Донецької області від 08 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційний судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як передбачено частиною першою статті 271 КУпАП захисником у справі про адміністративне правопорушення може бути адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини третьої вищевказаної статті повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно частини першої статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини другої статті 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги №10-01-24/01Є від 10.01.2024 року додано, крім іншого, договір про надання послуг у сфері права №03/01/24 від 03.01.2024 року, укладений між ОСОБА_2 та «ФОП ОСОБА_1 ». Апеляційна скарга підписана ОСОБА_1 .

Апеляційний суд наголошує, що будь-яким законом не встановлено необхідного переліку документів, які б підтверджували повноваження фахівця в галузі права на представлення інтересів, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості визнати ОСОБА_1 , як особу, яка має право на звернення з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_2 .

Вищевказане є процесуальною перешкодою для подальшого розгляду справи, що унеможливлює прийняття вказаної апеляційної скарги до провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2007 року у справі «Станков проти Болгарії»).

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , разом із усіма додатками повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА