Провадження № 33/824/1142/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2023 року серії ААД №525370, 17 листопада 2023 року о 21:36 год. в м. Києві по вулиці Робітнича, 2А/1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом YAMAHA JOGSA 36J д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», відповідальність за що передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є доведеною.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій в просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що місцевим судом було повністю проігноровані аргументи захисту, які він надав письмово в суді. Зокрема, що конкретно доводить, що даний малопотужний електроскутер не підпадає під категорію транспортних засобів. Так, як зазначено в протоколі його навіть не потрібно реєструвати. ОСОБА_1 посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №278/3362/15-к від 01 березня 2018 року. Вказує також, що у відповідності до визначень закріплених у ПДР України електроскутер потужністю до 3 кВт не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п.2.5а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким електроскутер не являється.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження та вказує про те, що у постанові місцевого суду вказано, що він був присутнім в судовому засіданні, однак це не відповідає дійсності, оскільки він був лише в одному судовому засіданні, але не під час винесення оскаржуваної постанови. Зазначає, що про існування постанови дізнався тільки при ознайомленні з матеріалами справи в суді, а саме 17 січня 2024 року. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що з дати винесення постанови та досі - її не було йому направлено.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що доказів присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні 05 грудня 2023 року матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зазначених вимог місцевий суд не дотримався, копію постанови ОСОБА_1 протягом трьох днів не надіслав.

Зазначені обставини позбавили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу у строк визначений законом.

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 17 листопада 2023 року о 21:36 год. в м. Києві по вулиці Робітнича, 2А/1, керував транспортним засобом YAMAHA JOGSA 36J д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01 квітня 2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом YAMAHA JOGSA 36J д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права ним керувати, тобто за відсутності відповідної категорії (а.с. 3).

З наданого суду відео 477786 та 473579 вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не заперечував, визнав факт відсутності у нього права керування мопедом, вказавши, що знає, що для можливості керування таким транспортним засобом необхідно мати категорію А1. Не заперечував факт того, що раніше він вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення.

Оскаржуючи постанову суду від 05 грудня 2023 року, ОСОБА_1 вказує, що даний малопотужний електроскутер не підпадає під категорію транспортних засобів. Його навіть не потрібно реєструвати. Посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №278/3362/15-к від 01 березня 2018 року. Вказує також, що у відповідності до визначень закріплених у ПДР України електроскутер потужністю до 3 кВт не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а особа, яка ним керує не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає зазначені доводи не обґрунтованими, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» - кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;

Згідно з п. 2.13. Правил дорожнього руху - право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час його зупинки працівниками поліції керував мопедом YAMAHA JOG SA36J, який у встановленому законом порядку зареєстрований та на який видано державний номерний знак НОМЕР_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги, що вказаний момент не підлягає державній реєстрації є безпідставними.

Крім того з відкритих даних мережі інтернет вбачається, що мопед YAMAHA JOG SA36J є бензиновим, з об`ємом двигуна 49.9 см.куб. (ІНФОРМАЦІЯ_2),

(ІНФОРМАЦІЯ_3).

Зазначене також підтверджується наданим суду відео, з якого вбачається, що мопед, на якому зупинили ОСОБА_1 , обладнаний бензиновим двигуном.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги в частині керування ОСОБА_1 електроскутером, з потужністю двигуна до 3 кВт., для керуванням яким не потрібне посвідчення водія.

Доводи апеляційної скарги в частині неналежної на думку ОСОБА_1 вмотивованості оскаржуваної постанови, апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначене не може бути підставою до скасування постанови суду, за умови доведення вини, особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення.

Враховуючи зазначене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв