Справа № 946/737/24
Провадження № 3/946/524/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши адміністративні матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30.01.2024 року до суду надійшов з відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №359399 від 26.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 26.01.2024 о 10:50 год. в м. Ізмаїлі по вул.Дунайська кут вул. Торгова, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 , під час виїзду з другорядної дороги, не встежив за зміною дорожньої обстановки та не надав перевагу в русі транспортному засобу «DAF XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , котрий рухався по головній дорозі, здійснив зіткнення та внаслідок ДТП обидва два транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 26.01.2024 року притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області судом 09.02.2024 року о 11-00 год. Копію протоколу було вручено притягуваному. 09.02.2024 року о 11-00 год. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи не надав.

Згідно рішенню від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, слід констатувати, що обізнаність притягуваного про знаходження справи у суді, про дату судового засідання, його подальша неявка в судове засідання до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області може свідчити про недобросовісне користування ним своїми процесуальними правами та неналежне виконання процесуальних обов`язків. За таких умов неявка притягуваного не перешкоджає проведенню розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортних засобів, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, та матеріалами справи.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359399 від 26.01.2024 року, ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, скоїв ДТП, в наслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються схемою місця ДТП від 26.01.2024р., письмовими поясненнями притягуваного та іншого водія ОСОБА_2 від 26.01.2024, характером пошкодження транспортних засобів, місцем зіткнення та іншими доказами в їхній сукупності, з урахуванням того, що притягуваний виїхав з другорядної дороги, а другий учасник ДТП їхав по головній дорозі.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №359399 від 26.01.2024 року, притягуваний зазначив, що з протоколом не згодний, а у своїх письмових поясненнях від 26.01.2024 зазначив, що виїжджаючи на перехрестя він зупинився, так як попереду була перешкода. Та почув удар у свій автомобіль. У передню ліву частину. Вважає, що зіткнення сталося за виною транспортному засобу DAF, який, на його думку, об`їжджав його транспортний засіб, так як рухався позаду та здійснив виїзд на зустрічну смугу та оскільки був зустрічний транспорт, він витиснув його на бордюр.

Суд зазначає, що якщо б ДТП скоїлося по версії притягуваного, то ТЗ мали б інший характер ушкоджень та місце зіткнення автомобілів було б у іншому місці.

Таким чином, версія притягуваного з огляду на по письмові пояснення, відеозапис та схему ДТП викликає сумніви, є неспроможною і розцінюється судом критично, як спосіб уникнення відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, оскільки суд вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 124, 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов