Справа № 525/258/24
Провадження №3/525/171/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючу, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №968897 від 24.02.2024, 24.02.2024 близько 10 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , не виконувала передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2018 року народження, ОСОБА_3 , 2014 року народження, а саме: залишила свої неповнолітніх дітей на бабу ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , яка пішла на роботу, та в результаті чого малолітня ОСОБА_2 залишилась без нагляду дорослих, травмувала голову об спинку стільця, який знаходився в одній із кімнат будинку. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що дійсно її старші діти ОСОБА_5 , 6 років, та ОСОБА_6 , 9 років, гостювали у рідної баби ОСОБА_4 , остання 24.02.2024 пішла на роботу, але діти лишилися під наглядом її баби, прабаби дітей ОСОБА_7 . Її дочка ОСОБА_5 , граючись, впала та випадково розбила брову. Дитині була надана необхідна допомога, вона себе добре почуває.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, включає: об`єкт, яким є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини; суб`єкт, яким є фізичні особи батьки, або особи, що їх замінюють; об`єктивну сторону, що виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад); суб`єктивну сторону, що виражається у ставленні до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема невиконання нею обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання малолітніх дітей.

У вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які неправомірні діяння з боку ОСОБА_1 , вказують на її ухилення від виконання батьківських обов`язків та яких саме. Згідно протоколу ОСОБА_1 залишила дітей без нагляду, внаслідок чого її дочка травмувалася, натомість у матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що неповнолітня дитина перебувала під її наглядом, вдарилася випадково під час гри ( а.с. 3).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року в справі № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є недоведеною, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 9, ч. 1 ст. 184, п. 1 ст. 247, 280 КУпАП,

у х в а л и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подачі скарги в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Я.В. Прасол