Справа № 301/4429/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2024 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Бобик О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Стець М.І. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Хустського РУП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.12.2023 о 18:30 год. в с. Бронька, по вул. Центральній керував транспортним засобом Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що 11.12.2023 біля 18:00 год. він приїхав на автомобілі «Мітсубісі», який був завантажений деревиною до магазину «АВС», що розташований в с. Бронька, по вул. Центральній, де з`їхав з проїзної частини дороги та стояв на площадці біля магазину. Туди мав прибути замовник деревини разом із водієм, який в подальшому мав керувати його автомобілем до місця розвантаження. За час очікування замовника він зайшов у магазин та вживав спиртні напої, так як в подальшому він не мав наміру керувати транспортним засобом. Коли підійшли працівники поліції він не керував автомобілем, а просто сидів у автомобілі. На вимогу працівників поліції він надав документи, після чого працівники поліції повідомили йому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На що він заперечив факт керування ним автомобілем, та пояснив, що вживав алкогольні напої після того як зупинив рух та наміру керувати автомобілем в подальшому не мав, але працівники поліції на його пояснення не реагували та склали адміністративний протокол. За ч.2 ст. 122 КУпАП він оплатив штраф, щоб такий не подвоївся.

Захисник Стець М.І. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП з мотивів викладених у запереченні.

08.04.2024 особа яка склала протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції ОСОБА_2 пояснив, що 11.12.2023 під час патрулювання у с. Бронька, їм на зустріч їхав автомобіль марки Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_1 , який не включив покажчик повороту. Тоді вони з напарником на службовій машині поїхали за вказаним автомобілем. Підійшовши до автомобіля, який зупинився, двигун був увімкненим, за кермом сидів ОСОБА_1 , який надав їм документи. Під час розмови з водієм він побачив, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння і водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився та відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. На місці події, під час складання протоколу разом із ОСОБА_1 нікого не було.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що того дня ОСОБА_1 повинен був доставити йому деревину в с. Росош. Оскільки ОСОБА_1 не знав дорогу, то багато разів йому телефонував. У село Бронька він приїхав із своїм зятем приблизно в період часу з 22:00 год. до 00:00 год., зразу після того, як йому зателефонував ОСОБА_1 , оскільки його цікавила деревина, яка йому доставлялася, а також він або його зять могли б сісти за кермо автомобіля ОСОБА_1 .. З дому до с. Бронька дорога займає близько 40 хвилин.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, працівника поліції та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дана норма права не містить винятків за яких водій може відмовитися від проходження огляду, а тільки встановлює обов`язок водія пройти такий огляд.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 488508 від 11.12.2023 , з якого слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_1 . Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- постановою серії ЕНА № 1108499 від 11.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП;

- відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до протоколу у відповідності до ст. 266 КУпАП, на якому міститься відеозапис, а саме на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля, двигун якого був увімкнений.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (у редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, працівники поліції діяли відповідно до приписів ч.2 ст.266 КУпАП, відеозапис долучили до матеріалів справи. Тому, на підтвердження відмови від проходження огляду суд приймає відеозапис, що долучений до матеріалів справи, як належних та допустимий доказ у достовірності якого немає сумнівів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис (до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ч.1 ст.130 КУпАП, є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, шо закріплено в п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримувався, оскільки керував транспортним засобом та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також, те що в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16. 10. 2008), Європейський суд вказав на те, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09. 06. 2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24. 03. 2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Наведені в сукупності доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодним чином не вплинули на законність проведення процесуальної дії в частині фіксації відмови ОСОБА_1 як водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп?яніння, й жодним чином не досягають того рівня, який може свідчити про істотність недоліків та суттєвого порушення умов проведення цієї процесуальної дії, наслідком чого могло би бути визнання недопустимим як доказу протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно уникнення притягуваним відповідальності за умисно вчинене ним адміністративне правопорушення.

Позицію ОСОБА_1 та його захисника Стець М.І. з того приводу, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тому не повинен був проходити огляд, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та невдалу спробу змоделювати ситуацію на свою користь з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі доводи в сукупності спростовуються змістом переглянутих відеозаписів. Крім того, ОСОБА_1 сплатив штраф за ч.2 ст. 122 КУпАП, що сам підтвердив у судовому засіданні, тобто визнав факт керування ним транспортним засобом.

Також суд розцінює як спробу уникнення відповідальності посилання ОСОБА_1 на те, що він вживав спиртні напої після керування транспортним засобом так як мав приїхати ОСОБА_3 , якого він чекав, щоб той керував у подальшому транспортним засобом, оскільки таке спростовується і самими показами свідка ОСОБА_3 , який показав, що ОСОБА_1 йому зателефонував набагато пізніше чим вчинено правопорушення.

Крім того, змістом протоколу спростовуються і доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки у такому міститься його власноручний підпис.

Приймаючи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відтак, клопотання ОСОБА_1 та його захисника Стець М.І. про закриття провадження у справі щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя враховує те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до суспільно небезпечних, носить умисний характер дій порушника та свідчить про його неповагу до безпеки руху, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19.04.2024.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик