МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/812/98/24 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Лівшенка О.С.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , захисника Малиновської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого по

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2023 року встановлено, що 02 листопада 2023 року о 09:02 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись в районі буд. № 39 по вул. Пушкінській в м. Миколаєві, керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року від 01.10.2023 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин.

Підставою для поновлення строку ОСОБА_1 вказує, що направив через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що йому необхідно було ознайомитись з матеріалами справи, проте суд всупереч вимогам ст. 268 КУпАП розглянув справу. Також вказує, що про ухвалене рішення не знав, копія постанови не була йому вручена, а лист із оскаржуваною постановою на пошті був отриманий його батьком та переданий йому тільки 28.01.2024р.

На підставі викладеного просив поновити строк на апеляційне оскарження оскільки він пропущений з поважної причини.

Перевіривши доводи, викладені у клопотанні, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд приходить до наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що в судовому засіданні присутнім не був та не своєчасно отримав оскаржувану постанову.

Проте, в підписаному особисто ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, було зазначено, що справа буде розглядатися за викликом суду в Центральному районному суді м. Миколаєва. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті» ОСОБА_1 особисто зазначено- «надам в суді».

Отже, ОСОБА_1 достеменно було відомо про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності буде перебувати на розгляді в Центральному районному суді м. Миколаєва.

З огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення, справа вперше була призначена до розгляду на 23 листопада 2023 року о 09:50 год., про що ОСОБА_1 було повідомлено за допомогою смс-повідомлення на номер телефону, повідомлений ним працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 14).

21 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи призначеного на 23 листопада 2023р. на 09-50год та заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 11,12).

Зміст заяви про перенесення розгляду справи на іншу дату також свідчить про те, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності перебуває на розгляді в Центральному районному суді м. Миколаєва.

Розгляд справи було відкладено на 06 грудня 2023 року на 10:50 год.

06 грудня 2023 року у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті, розгляд справи відкладено на 18 грудня 2023 року на 10.00 год.

18 грудня 2023р. згідно відмітки на заяві про ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, проте відеозапис не отримав ( а. с.12)

18 грудня 2023 року розгляд справи було відкладено на 20 грудня 2023 року на 12 год., про що ОСОБА_1 особисто повідомлено під розписку (а. с. 18).

20 грудня 2023 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання, не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи були дані про сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи та від нього ненадійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в судовому засіданні 20 грудня 2023 року справа була розглянута судом по суті та винесена постанова, яка була проголошена за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до супровідного листа Центрального районного суду м. Миколаєва копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 направлено 21 грудня 2023 року.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови від 20 грудня 2023 року надіслано судом того ж дня, зареєстровано 21 грудня 2023 року та оприлюднено 22 грудня 2023 року. Тобто за бажанням у будь-кого, в тому числі і у ОСОБА_1 , була реальна можливість вчасно ознайомитися з даною постановою в Єдиному державному реєстру судових рішень.

Зазначені обставини свідчать про те, що судом вживалися необхідні дії для сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи та про не бажання ОСОБА_1 особисто дізнатися про рух справи в суді, про яку йому було відомо.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що лист з постановою суду отримав батько ОСОБА_1 та передав йому тільки 28 січня 2024 року, однак доказів цього до апеляційної скарги не надав.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції захисник Лук`янова М.С. уточнила, що батько ОСОБА_1 отримав лист з постановою 17 січня 2024р., але передав його не відкриваючи ОСОБА_1 , який фактично проживає в м. Миколаєві, тільки 28 січня 2024р.

Слід зазначити, що доказів того, що ОСОБА_1 мешкає не за зареєстрованим місцем проживання в с. Нечаяне, а в м. Миколаєві, матеріали справи не містять. Навпаки в протоколі про адміністративне правопорушення, у всіх заявах, з якими ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду та в апеляційній скарзі, зазначено, що він мешкає в с. с. Нечаяне.

В той же час, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 27 грудня 2023 року про ознайомлення з матеріалами справи з відміткою про ознайомлення з ними лише 15.01.2024 року (а. с. 24). Отже, про прийняту постанову суду він міг дізнатися щонайменше 15 січня 2024р.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду тільки 05 лютого 2024 року, тобто більше ніж через 10 днів навіть з моменту ознайомлення з постановою суду та через півтора місяця після винесення постанови суду.

Час перебування справи на розгляді в суді, починаючи з листопада 2023р., давав можливість ОСОБА_1 за бажанням завчасно звернутися до адвоката, якщо він потребував професійної правничої допомоги.

Інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить та не вказує об`єктивних причин, які перешкодили йому вчасно отримати постанову суду та подати апеляційну скаргу у визначений законом 10-денний строк навіть після ознайомлення з постановою суду.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року також зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 про те, що справа буде розглядатися в суді, про дату та час судового засідання, про ухвалення постанови 20 грудня 2023 року, зміст прийнятого відносно нього рішення, а також зважаючи на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне та враховуючи викладені вище обставини, слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП 10-денного строку як з дати винесення постанови суду, так і з дати ознайомлення з постановою суду.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

Отже з урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах доводів, викладених в клопотанні про поновлення строку та в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2023 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 288, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова