Справа № 740/1748/24
Провадження № 3/740/893/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 березня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 13 березня 2024 року близько 08-28 год в м.Ніжині по вул.Овдіївській біля ЗОШ №13 вчинила сварку із ударом "...ляпасом..." по щоці сину ОСОБА_2 , 2014 року народження, через те, що останній пошкодив куртку та прогулював уроки, чим могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю останнього.

Вказані дані встановлені судом із врахуванням нерозбірливого почерку поліцейського, яким складений даний протокол.

У поясненнях до протоколу від 13 березня 2024 року ОСОБА_1 зазначає, що спричинила фізичного болю, так як син прогулює уроки та порізав ключами куртку.

У поясненнях до протоколу від 13 березня 2024 року малолітній потерпілий ОСОБА_2 зазначає, що біля ЗОШ №13 попросив матір завести його до класу, на що вона відмовилася та пішла, він пішов за нею, остання повернулася та вдарила його два рази долонею по правій щоці, після чого пішла на роботу.

Відповідно до заяви від 27 березня 2024 року ОСОБА_1 просить справу розглянути за відсутності, вину не визнає, вказує, що її син ОСОБА_2 прогулює школу, веде себе агресивно, тому вона так вчинила, більше так не буде.

Згідно з КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Судом на підставі протоколу та вищезазначених пояснень як ОСОБА_1 так і її малолітнього сина ОСОБА_2 , встановлено, що 13 березня 2024 року між ними виник конфлікт, у результаті якого ОСОБА_1 вдарила сина по обличчю через неналежну поведінку останнього, що є ознакою домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства, що включає зокрема і словесні образи з погрозами, і є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вказане домашнє насильство.

Докази щодо застосування насильства ОСОБА_1 , що спричинило тілесні ушкодження ОСОБА_2 , - до протоколу не додані.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері сімейних відносин, особу порушника, яка має 37-річний вік, має постійне місце проживання і згідно протоколу вперше притягується до адміністративної відповідальності, що є пом`якшуючою відповідальність обставиною, обтяжуючі обставини відсутні.

Також судом враховуються вимоги ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

За таких обставин, із врахуванням особи правопорушника, виникнення сварки та подальших її дій щодо психологічного впливу саме через неналежну поведінку сина, інші негативні наслідки у протоколі не зазначені,-суд вважає за необхідне обмежитись стосовно ОСОБА_1 усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП, що буде достатнім для недопущення подібної поведінки надалі і для досягнення виховного впливу, що також вплине на позитивну динаміку у налагоджені стосунків між матір"ю і сином.

Із врахуванням звільнення від адміністративної відповідальності підстави для стягнення судового збору із ОСОБА_1 відповідно до ст.40-1 КУпАП відсутні.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду, із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.22, 23, 33, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Олійник.