ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сорочана В.О. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15.03.2024 року, якою щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 459734 від 08.02.2024 року, ОСОБА_2 08.02.2024 року в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Сорочан В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку, що оскільки в судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_2 08.02.2024 року висловлювався на адресу потерпілої саме нецензурною лайкою, як зазначено в протоколі, то відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вважає, що ОСОБА_2 08.02.2024 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, яке полягало в погрозах, образах і переслідуванні потерпілої і відсутність саме нецензурної лайки в цьому випадку не впливає на склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 459734 від 08.02.2024 року, ОСОБА_2 08.02.2024 року в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із частинами 2 та 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою суду першої інстанції провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, суд послався на: пояснення надані безпосередньо суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на протокол про адміністративне правопорушення та інші досліджені письмові докази.

Так, ОСОБА_2 в суді першої інстанції вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, а саме в тому, що ніби то ображав сестру ОСОБА_1 нецензурною лайкою, не визнав, та пояснив суду, що 08 лютого 2024 року в період часу з 09 години до 10 години ранку, він прийшов до приміщення Новоселівської сільської ради, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 з метою поспілкуватися із сестрою та отримати від неї відповіді на його запитання, чому остання не бажає з ним говорити, оскільки вважає, що брат і сестра мають спілкуватися. Отримавши відмову, він спитав її, що потрібно зробити, щоб почалося спілкування? Не отримавши відповіді, він приїхав до будинку сестри, розбив в її будинку вікно, через отвір якого перекинув записку з вимогою поспілкуватися. Наполягав на тому, що нецензурною лайкою він сестру не ображав.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснила, що 08 лютого 2024 року в дообідній час її брат ОСОБА_2 прийшов до приміщення Новоселівської сільської ради, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де вона працює, збуджений та на підвищеному тоні запитав, чи всім вона розповіла про його погрози фізичної розправи. Сказав, якщо відмовиться з ним спілкуватися, то виб`є вінка в її будинку. Чи виражався тоді ОСОБА_2 нецензурною лайкою, вона не пам`ятає.

Судом першої інстанції також було досліджено протокол про адміністративне правопорушення № 459734 від 08.02.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 08.02.2024 року в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою, в наслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю,

Окрім того, суд дослідив інші письмові докази, а саме: заяву ОСОБА_3 , зареєстровану ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області в ІТС «Інформаційний портал Національно поліції України» 08.02.2024 року за № 51, в якій остання просила прийняти міри до її брата ОСОБА_2 , який 08.02.2024 року близько 12.00 години вчинив домашнє насильство, а саме погрожував фізичним насиллям та фізичною розправою, погрожував поламати руки.

Також суд дослідив надані письмові пояснення ОСОБА_3 від 08.02.2024 року, де остання пояснила, що 08.02.2024 року близько 12.00 години вона перебувала на своєму робочому місці в с. Новоселівка, та до неї зайшов її брат ОСОБА_2 та вчинив психологічне насильство стосовно неї. Ображав її та погрожував фізичною розправою від чого в неї психологічна травма.

Відповідно до змісту письмових пояснень свідків, які були досліджені судом першої інстанції, то і свідок ОСОБА_4 , і свідок ОСОБА_5 пояснювали, що 08.02.2024 року близько 09.30 години до приміщення ЦНП прийшов ОСОБА_2 та почав одразу погрожувати своїй сестрі ОСОБА_1 , а саме, що поламає їй руки. Вів себе не адекватно, на зауваження не реагував та повідомив, що піде та поб`є вікна своїй сестрі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дослідивши всі докази, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку відносно того, що в судовому засіданні не було здобуто доказів того, що ОСОБА_2 вчиняв дії шляхом образи сестри ОСОБА_1 нецензурною лайкою, матеріали справи також не містять відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 дій, які б полягали у тому, що останній ображав сестру ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

Виходячи з граматичного тлумачення диспозиції статті 173-2 КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Слід зазначити те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 459734 від 08.02.2024 року, працівниками поліції конкретизовано в чому саме полягало насильство, а саме зазначено, що ОСОБА_2 08.02.2024 року вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство шляхом образ нецензурною лайкою.

Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо того, що вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину, якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання, при розгляді апеляційної скарги суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглядаючи справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Враховуючи, що обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 459734 від 08.02.2024 року, а саме, що ОСОБА_2 08.02.2024 року вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_1 домашнє насильство шляхом образ нецензурною лайкою, не знайшли свого підтвердження, не були доведені в суді належними та допустимими доказами, є вірним висновок суду першої інстанції, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За такого, не є слушними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки, в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_2 08.02.2024 року висловлювався на адресу потерпілої саме нецензурною лайкою. Посилання адвоката на наявність інших протиправних дій ОСОБА_6 , які полягали в погрозах і переслідуванні потерпілої і які, на думку апелянта, підтверджують склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є неприйнятними, оскільки такі ознаки адміністративного правопорушення не зазначені в протоколі, та не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сорочана В.О. в інтересах потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15.03.2024 року, якою щодо ОСОБА_2 , провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.