справа № 208/9116/23
№ провадження 3-в/208/3/24
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ізотова В.М., за участю секретаря судового засідання Любчевської Д.В., розглянувши матеріали подання Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Заводського районного відділу щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду по справі КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.05.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин. Розгляд справи проводився з повідомленням ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання, за відсутності правопорушника, який не з`явився до суду, що відповідає нормам КУпАП.

Начальник відділу Державної установи «Центр пробації» філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Заводського районного відділу звернулась до суду з поданням про вирішення питання про виконання зазначеної постанови, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває в Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» з 14.06.2023 по теперішній час, як засуджений 08.08.2023 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.4, 186 ч.4, 70 ч.1 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.09.2023.

Так, 10.08.2023 за вих. №21/8/3349-23 на адресу проживання правопорушника: АДРЕСА_1 , вказану в постанові суду, було скеровано виклик до Заводського районного відділу для ознайомлення з порядком та умовами відпрацювання суспільно корисних робіт на 15.08.2023 та повторний виклик 16.08.2023 за вих.№21/8/3458-23 на 18.08.2023.

Правопорушник ОСОБА_1 за викликами до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, про причини неприбуття не повідомив. У зв`язку з чим 21.08.2023 співробітниками відділу було здійснено відвідування адреси проживання правопорушника: АДРЕСА_1 . Двері вказаної квартири відчинила ОСОБА_2 , мати правопорушника, та пояснила, що її син за цією адресою не проживає, крім того вже близько двох місяців перебуває під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

21.08.2023 з метою з`ясування можливого місця перебування ОСОБА_1 було скеровано відповідні запити до Кам`янського районного управління поліції (вих. №21/8/3538-23), Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське (вих. №21/8/3534-23), відділу формування та ведення реєстрів територіальної громади міста Кам`янської міської ради (вих. № 21/8/3542-23), до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» (вих. № 21/8/3547-23).

31.08.2023 за вх.№1844 Кам`янський РУП ГУНП в Дніпропетровській області надав інформацію, що ОСОБА_1 перебуває у місцях позбавлення волі.

22.09.2023 за вх.№2004 Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» повідомила, що ОСОБА_1 перебуває в установі з 14.06.2023 по теперішній час, як засуджений 08.08.2023 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.4, 186 ч.4, 70 ч.1 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.09.2023.

Таким чином, наявні об`єктивні обставини, які унеможливлюють виконання постанови Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.05.2023.

Наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт передбачені ст. 325-4 КУпАП, відповідно до якої у разі ухилення порушника від відбування таких робіт, така особа підлягає адміністративній відповідальності, а за злісне ухилення від відбуття такого виду стягнення передбачена її кримінальна відповідальність.

В даному випадку, суд позбавлений можливості застосувати зазначені положення КУпАП, оскільки відповідно до наданих матеріалів не можливо зробити висновок про обізнаність ОСОБА_1 про накладене на нього адміністративне стягнення, а таким чином визначити умисел на ухилення ОСОБА_1 від виконання суспільно корисних робіт.

Статтею 302 КУпАП визначено лише три підстави для припинення виконання постанов про накладення адміністративних стягнень:

- видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

- скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

- смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Визначений у ч. 1 ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Згідно матеріалів справи, постанова суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, своєчасно звернута до виконання.

У чинній редакції ст. 303 КУпАП визначено не давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а давність звернення її до виконання, що, в свою чергу, створює правозастосовні проблеми на завершальній стадії провадження у справах про адміністративні правопорушення. Фактична безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державамчленам стосовно адміністративних санкцій.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003, зазначивши, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до Основного Закону України людина, її права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тобто панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, і вони як елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України тощо.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29.06.2010 року № 17-рп/2010 тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З дня винесення постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення відповідного стягнення, до часу розгляду подання центру пробації у суді, пройшло 10 місяців, виконання адміністративного стягнення не проводилось.

Керуючись верховенством права, яке не обмежується лише законодавством, а й повинно відповідати ідеології справедливості, суд вважає, що постанова Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.05.2023 року, постановлена відносно ОСОБА_1 про застосування до нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, не підлягає виконанню, у зв`язку із закінченням строків давності її виконання.

На підставі викладеного, враховуючи неможливість застосування положень ст. 325-4 КУпАП, керуючись ст. ст. 303, 304 КУпАП, нормами Конституції України та наведеними рішеннями Конституційного Суду України, суд -

постановив:

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.05.2023 року, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, визнати такою, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ізотов В. М.