ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1668/24 Головуючий в 1 інст. Шалагінова А.В.
Провадження № 33/807/305/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.44 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дічка В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лугового Б.В. на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 15.01.2024 року об 11:48 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в, зберігав в туалеті квартири зіп-пакет з наркотичним засобом «Канабіс» масою 0,202 г в перерахунку на висушену речовину, тобто у невеликих розмірах.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Луговий Б.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів вказує, що наявність некомпетентного перекладача і відсутність адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, при винесені судом постанови, відносно ОСОБА_1 у справі свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП.

Вважає, що постанова районного суду є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

14 березня 2024 року до Запорізького апеляційного суду надішли доповнення до апеляційної скарги від захисника ОСОБА_1 адвоката Лугового Б.В., в яких він звертає увагу суду на проведення працівниками поліції огляду у квартирі ОСОБА_1 без наявності ухвали слідчого судді за добровільною згодою останнього. Проте, ОСОБА_1 , не володіючи української мовою, без присутності перекладача, не розуміючи, що від нього вимагають працівники поліції, не міг дати добровільну згоду на проведення огляду його помешкання, що як наслідок відповідно до положень ст. 87 та 233 КПК України, тягне за собою визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом.

Просить апеляційний суд постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Бахтіті Алаа та його захисник адвокат Дічко В.С. частково підтримали апеляційну скаргу. Просили змінити постанову суду та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, у вигляді штрафу. ОСОБА_1 вказав, що визнав свою вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП та розкаявся. В судді першої інстанції поводив себе не правильно, про що шкодує. Вказав, що не знав, що законодавством України передбачена відповідальність за зберігання «канабісу».

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Дічка В.С., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 44 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, встановлених у постанові суду, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суд виходив з даних, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 906205 від 12 лютого 2024 р., яким зафіксовано факт правопорушення;

- витягом з ЄРДР № 0000016 від 15.01.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України;

- рапорті від 15 січня 2024, згідно із яким 15.01.2024 об 11:48 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.01.2024 об 11:48 год. за адресою: АДРЕСА_1 , при перевірці в квартирі ОСОБА_1 знайшли у туалеті зіп-пакет з речовиною сірого кольору;

- рапорті ДОП СДОП ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Глаз`єва О. про виявлення правопорушення;

- копії протоколу огляду місця події від 15 січня 2024, яким зафіксовано огляд вищезазначеної квартири, в туалеті якої вилучено зіп-пакет з речовиною сірого кольору приблизною вагою 0,7 г;

- копії висновку експерта № СЕ-19/108-23/1160-НЗРАП від 18 січня 2024, згідно з яким речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, «Канабіс», маса якого склала 0,202 г (в перерахунку на висушену речовину);

- квитанції про отримання на зберігання речових доказів;

- постанові про закриття кримінального провадження від 30 січня 2024, якою встановлена відсутність у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки вага вилученого у останнього наркотичного засобу менша ніж визначено законодавством для притягнення до кримінальної відповідальності.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо не забезпечення професійного перекладача і відсутність адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, при винесені судом постанови, відносно ОСОБА_1 у справі, що свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд виходить із наступного.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є громадянином Ізраїлю. Згідно рапорту ст. ДОП СП відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Глаз`єва О. при складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП було запрошено перекладача з Івриту, гр. ОСОБА_2 , яка переклала громадянину ОСОБА_1 за запрошенням до відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, ознайомила з матеріалами справи та переклала суть адміністративного протоколу(а.с. 19). Відповідно до довідки, наданої директором Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-АЛЄФ» ЗМР Запорізької області ОСОБА_2 працює у Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-АЛЄФ» ЗМР Запорізької області на посаді вчителя мови іврит.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції, з метою дотримання права ОСОБА_1 на захист, останньому було запропоновано залучити захисника, на що він відмовився, мотивуючи відсутністю коштів. ОСОБА_1 було запропоновано звернутись до захисника в порядку безоплатної правової допомоги, на що він також відмовився, наполягав на розгляді справи саме у день її призначення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про дотримання прав і свобод як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так і при розгляді справи в суді першої інстанції.

Що стосується доводів сторони захисту про проведення працівниками поліції огляду у квартирі ОСОБА_1 без наявності ухвали слідчого судді, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 15 січня 2024 року, огляд у квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 відбувся за добровільною згодою останнього.

Отже, вказаний огляд проведений без порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені обставини, суддя апеляційного суду вважає, що місцевий суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи адвоката Лугового Б.В. викладені в апеляційній скарзі, заслухавши думку ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суддя районного суду не врахував дані про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_1 у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ч. 1 ст. 44 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 діб, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого, суддя районного суду не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, відсутні потерпілі, внаслідок вчинення правопорушення.

За таких умов адміністративне стягнення у адміністративного арешту строком на 7 діб суд вважає занадто суворим, а тому постанова судді районного суду підлягає зміні в частині виду адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також той факт, що в матеріалах справи відсутні потерпілі, внаслідок вчинення правопорушення.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе частково задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лугового Б.В. задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/1668/24