Провадження № 3/756/241/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 529149 від 26.11.2023, 26 листопада 2023 року о 11:50 год у м. Києві на пр.-ті С.Бандери, 34В, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Altima» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при виїзді з місця стоянки, не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes GIE» номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив п.2.3Б, 10.2 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП заперечує, посилався на відсутність складу адміністративного правопорушення, а тому просив закрити провадження по справі.

Адвокат іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди Олексієнко М.М. у судовому засіданні просив направити протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на доопрацювання з метою інкримінування водію ОСОБА_1 додаткового порушення правил дорожнього руху, а саме п. 10.11 ПДР. При цьому, серед іншого зазначав, що працівниками поліції було правильно складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 рухався по прилеглій території парковки ТРЦ «Блокбастер» прямолінійно проти дорожньої розмітки назустріч транспортним потокам та не керувався дорожньою розміткою. Автомобіль ОСОБА_3 рухався з правого боку, також всупереч вимогам дорожньої розмітки проти напрямку руху. На адвокатський запит від УПП м. Києва отримано відповідь, що у період 2021-2023роки до управління схеми організації дорожнього руху на паркувальний майданчик ТРЦ «Блокбастер» не надходили. Тобто, фактично дорожня розмітка не є затвердженою, а тому вона не має юридичної сили. Навіть, якщо припустити, що дана дорожня розмітка затверджена і обидва водії їхали всупереч її вимогам, то вони повинні керуватися правилом правої руки. Водій автомобіля «Nissan Altima» ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 10.11 ПДР України виїхав на перехрещення траєкторій руху ТЗ та не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес GLE» внаслідок чого трапилось ДТП. Відтак, у діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам 2.3 б), 10.2, 10.11 ПДР України. В матеріалах справи наявний відеозапис моменту події, на якому чітко видно, як автомобілі заїжджають на паркувальний майданчик з права на ліво, це також підтверджуються фотографією з Google карт, де зображена дорожня розмітка і автомобілі по ній рухаються. Посилання водія ОСОБА_1 на те, що водій «Мерседес GLE» д.н. НОМЕР_2 не виконав вимоги дорожньої розмітки і тому нібито сталося ДТП є безпідставними, оскільки він так само їх не виконав. При цьому, навіть не зважаючи на те, що обидва водії рухались проти дорожньої розмітки, яка при цьому не затверджена, водій ОСОБА_1 повинен був надати перевагу в русі водієві ОСОБА_3 , однак цього він не зробив і в`їхав йому в передній лівій бік. На місці події обидва учасники надали пояснення, зокрема водій ОСОБА_1 написав, що він їхав прямо і з правої сторони виїхав автомобіль ОСОБА_3 і тому відбулось зіткнення. Відтак, як відеозапис, так і пояснення ОСОБА_1 свідчать що він не надав перевагу в русі автомобілю, який рухається праворуч, а тому в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 10.11 ПДР України. Водій ОСОБА_3 написав, що під`їхав до перехрещувальної частини траєкторії руху транспортних засобів та призупинився, щоб подивитися чи не має перешкод праворуч, аби здійснити маневр повороту праворуч, як в цей час проти дорожньої розмітки та загальному руху їхав водій ОСОБА_1 , який здійснив із ним зіткнення. Дані пояснення узгоджуються з механізмом ДТП, відеозаписом моменту пригоди та відповіді поліції і вимогам ПДР України.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката Олексієнко М.М. про направлення матеріалів справи Управлінню патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції НПУ для проведення належного оформлення, суд вважає зазначити таке.

Підстави для повернення, зазначені захисником у своєму клопотанні, підлягають оцінці при ухваленні остаточного рішення по справі, в тому числі належності та допустимості наданих доказів, а тому не можуть бути самостійною підставою для повернення протоколу для належного оформлення.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність водія у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 529149 від 26.11.2023 убачається, що 26 листопада 2023 року о 11:50 год у м. Києві на пр.-ті С.Бандери, 34В, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Altima» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при виїзді з місця стоянки, не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes GIE» номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 529149 від 26.11.2023, інкримінується порушення вимог п.п. 2.3б та 10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КпАП України.

Згідно із п. 2.3б ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Відповідно до вимог п. 10.2 ПДР «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

З пояснень учасників ДТП, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 26.11.2023 об 11:50 год на території ТРЦ «Блокбастер» за адресою: м. Київ, на просп. Степана Бандери, 34В. ОСОБА_1 рухався по проїзній частині з права від нього виїхав автомобіль ОСОБА_3 , який в`їхав у праву частину його автомобіля.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 , він керуючи автомобілем «Мерседес» номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з парковки за адресою: м. Київ, на просп. Степана Бандери, 34В, він зупинився подивитися зліва, чи є завада справа, оскільки організовано односторонній рух транспорту, у цей час з протилежної сторони їхав водій на великій швидкості проти руху транспортних засобів, завдавши удар у ліву передню частину його автомобіля.

Адвокатом ОСОБА_1 - Конюшко Д.Б. до матеріалів про адміністративне правопорушення було долучено відеозапис з камери відоспостереження ТРЦ «Блокбастер», який було переглянуто у судовому засіданні, на якому зафіксований момент ДТП.

З матеріалів, які долучені до справи не встановлено та у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Nissan Altima» номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.п. 2.3б, 10.2 ПДР, що призвело до вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не може виходити за межі висунутого особі, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, обвинувачення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У рішенні від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути та тлумачитись на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Отже, аналіз наведених вище доказів у справі свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 2.3б, 10.2 ПДР України, за порушення яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за інше порушення не складався, що позбавляє суд надати оцінку діям ОСОБА_1 щодо іншого порушення, передбаченого іншими пунктами ПДР України, оскільки розгляд справи, як зазначалося вище, проводиться лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між іншим, слід зазначити, уповноважена особа не позбавлена права на складання іншого адміністративного протоколу, уразі наявность у діях учасників даної дорожньо-транспортної пригоди порушень передбачених іншими пунктами ПДР України.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 10, 124, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач