Справа № 163/756/24
Провадження № 3/163/361/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0095/20500/24 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Казахстан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора спортивної велосипедної команди «АСТАНА», паспорт громадянина Республіки Казахстан № НОМЕР_1 від 29.10.2019, орган видачі Ministry of Internal Affairs,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 31 травня 2021 року через митний пост Львівської митниці ввіз на територію України автомобіль «MG MKII», французький номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до одного року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 18 березня 2024 року на митному посту "Устилуг" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду.

03 квітня 2024 року на електронну адресу суду захисник ОСОБА_1 адвокат Скіданова О.С. надіслала письмові пояснення, у яких просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо нього усним зауваженням. Таке своє прохання обґрунтувала тим, що автомобіль ОСОБА_1 ввіз в Україну виключно з метою його повного ремонту (реконструкції) та відновлення. За домовленістю із власником автомайстерні ремонт не повинен був перевищувати одного року. Відновлювальні роботи були завершені орієнтовно у березні 2022 року, однак з огляду на повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, у зв`язку із цим перебіг подій та небезпечну обстановку, яка, у тому числі, мала місце за місцем знаходження автомобіля, ОСОБА_1 не ризикував в`їжджати в Україну, щоб забрати автомобіль. Упродовж усього цього часу автомобіль зберігався в автомайстерні. За викладених обставин, ОСОБА_1 не мав умислу на порушення митних правил, а не вивезення автомобіля у встановлений строк пов`язується із настанням обставин непереборної сили, якими у даному випадку є військова агресія російської федерації проти України. Крім цього, просила врахувати дані про особу ОСОБА_1 , а саме, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, є сумлінним громадянином, у скоєному щиро розкаюється, а від вчиненого ним діяння істотної шкоди громадським або державним інтересам не заподіяно.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор", письмовими поясненнями порушника, службовою запискою інспектора митниці.

Цими доказами доведено факт ввезення ОСОБА_1 31 травня 2021 року на територію України автомобіля «MG MKII», номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Республіки Франція), кузов № НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну для особистого користування на строк до 1 року, тобто до 31 травня 2022 року, та його не вивезення з України у вказаний строк та в подальшому.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.6 ст.380 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення в Україну автомобіля «MG MKII», номерний знак НОМЕР_2 , та його не вивезення у визначений термін, а також те, що жодних звернень щодо неможливості вивезення автомобіля за межі митної території України на жодну митницю не надсилав.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б ОСОБА_1 виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, по справі не встановлено.

Ведення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, на що посилається захисник Яковлєва С.А. у надісланих письмових поясненнях, на увагу не заслуговують, оскільки існування зазначених обставин не перешкоджало ОСОБА_1 звернутися в митні органи України із заявою про неможливість своєчасного вивезення автомобіля. Таку заяву ОСОБА_1 міг подати шляхом надіслання відповідного повідомлення на електронну адресу митниці або уповноважити зробити таку заяву іншу особу.

Крім цього, від дня введення в Україні воєнного стану минуло уже понад два роки, за місцем зберігання автомобіля бойові дії не велися і не ведуться, що є загальновідомим фактом, проте жодних дій, спрямованих на реекспорт автомобіля ОСОБА_1 упродовж усього цього періоду не вчинив, у тому числі не проінформував митний орган про місце знаходження автомобіля і причини неможливості його вивезення, що у своїй сукупності не свідчить про добросовісність у виконанні ним взятого на себе митного зобов`язання та не вказує на існування обставин непереборної сили в розумінні розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для його звільнення від відповідальності у відповідності до ст.460 МК України.

Із цих же мотивів не вбачається підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП. Сам же факт попереднього не притягнення особи до адміністративної відповідальності та щире каяття у вчиненому не свідчить про малозначність вчиненого правопорушення.

Таким чином, враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та той факт, що безпосередній предмет порушення митних правил за протоколом не вилучався, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Штраф в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь