Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/151/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Категорія - 173 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 копійок, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.,

за участі:

захисника Горбунова Р.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови міськрайонного суду, ОСОБА_2 визнана винуватою у тому, що вона 10.08.2023 року близько 09 години, знаходячись в Кіровоградській області, м. Олександрія, пр. Соборний, 96, у магазині «Формат А4», вчинила конфлікт з ОСОБА_3 та з іншими особами, в ході конфлікту виражалась у її бік нецензурною лайкою та здійснила пошкодження монетниці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Горбунов Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги, та за наслідком розгляду постанову суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою провадження в справі закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що ОСОБА_2 в суд першої інстанції не викликалась.

Про постанову щодо неї дізналась лише в другій половині лютого 2024 року, коли державним виконавцем було арештовано її рахунок в установі банку. Копію постанови ОСОБА_2 отримала 19 лютого 2024 року, про що в справі є відповідна розписка.

З цих підстав захисник вважає, що пропущений строк підлягає поновленню.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в постанові зазначено, що ОСОБА_2 до суду не з`явилась хоча про час та місце слухання була повідомлена належним чином. Зазначена обставина не відповідає дійсності оскільки ОСОБА_2 до суду викликано не було.

Крім того, вказані у постанові обставини щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення не відповідають дійсності.

10.08.2023 року ОСОБА_2 перебувала у магазині «Формат А4» і зробила зауваження жінці, яка намагалася здійснити покупку без черги. За цю жінку вступилась продавець ОСОБА_3 , яка жбурнула речі ОСОБА_2 з прилавку зачепивши при цьому монетницю, яка впала на підлогу. Ніяких хуліганських дій ОСОБА_2 ( нецензурної лайки тощо) не вчиняла. Чоловіка (як зазначено в постанові суду - ОСОБА_5 ) в магазині не було. Протокол складено щодо неї безпідставно, оскільки поліцію викликала саме ОСОБА_2 через образи з боку продавця ОСОБА_3 .

З цих підстав, захисник вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 та її захисника Горбунова Р.В. у підтримку апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на подання апеляційної скарги слід задовольнити та постанову суду скасувати з огляду на таке.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2023 в судовому засіданні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, ОСОБА_2 присутньою не була, оскільки належним чином не була повідомлена про час та місце розгляду справи. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримала 19.02.2024, а апеляційна скарга її захисником була подана 27.02.2024, тобто без зайвих зволікань у межах десятиденного строку.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_2 , як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Фабулою ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 928512 від 10.08.2023 року 10.08.2023 року близько 09 години, ОСОБА_2 знаходячись в Кіровоградській області, м. Олександрія, пр. Соборний, 96, у магазині «Формат А4», вчинила конфлікт з гр. ОСОБА_3 та з іншими громадянами, в ході конфлікту виражалась у їх бік нецензурною лайкою і здійснила пошкодження монетниці. Свідками у даному протоколі зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Також, відповідно до протоколу, зазначена потерпіла ОСОБА_3 та вказано про наявність матеріальної шкоди у наслідок вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.1).

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , які містяться у матеріалах справи убачається, що 10.08.2023 він перебував в магазині «Формат А4» та був свідком того, як раніше невідома йому жінка вчинила конфлікт з покупцями магазину та в ході конфлікту виражалась нецензурною лайкою. Після приїзду працівників поліції відносно вказаної жінки було складено протокол про адміністративне правопорушення ( а.с. 3).

Відповідно до рапорту інспектора СРПП Олександрійського РВП ОСОБА_7 , 10.08.2023 він прибув з напарником за викликом з приводу конфліктної ситуації за адресою: пр. Соборний, 96, у магазині «Формат А4». На місці було встановлено особу жінки гр. ОСОБА_2 , яка зі слів свідків, вчинила конфлікт з жінкою покупцем в магазині, та в ході конфлікту виражалась нецензурною лайкою та розбила монетницю. На місці події було складено протокол за ст. 173 КУпАП (а.с. 4).

Проте, вищезазначена у протоколі відносно ОСОБА_2 суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП, а зазначані у протоколі обставини адміністративного правопорушення, що інкриміновані ОСОБА_2 , не доведені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснила, що 10.08.2023 року вона перебувала у магазині «Формат А4» і зробила зауваження жінці, яка намагалася здійснити покупку без черги. За цю жінку вступилась продавець ОСОБА_3 , яка жбурнула її речі з прилавку, при цьому зачепила монетницю, яка впала на підлогу. Ніяких хуліганських дій вона не вчиняла. Чоловіка, який зазначений в постанові суду - ОСОБА_5 в магазині не було. Поліцію викликала саме вона, через образи з боку продавця ОСОБА_3 .

Наявні у матеріалах справи пояснення ОСОБА_5 підтверджують існування конфліктної ситуації між ОСОБА_2 та іншими покупцями в магазині та зокрема продавцем ОСОБА_3 , яка відповідно до протоколу є у справі потерпілою. Проте, доказів про те, що ОСОБА_2 виражалась нецензурною лайкою у бік громадян, зокрема ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Сам лише факт наявності між ОСОБА_2 та іншими покупцями конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення нею дрібного хуліганства в розумінні вимог ст. 173 КУпАП, а свідчення ОСОБА_5 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки він є зацікавленою особою, оскільки є чоловіком потерпілої. Крім того, письмові покази ОСОБА_5 не підтверджуються іншими доказами у справі.

Під час апеляційного розгляду не представилось можливим перевірити письмові покази ОСОБА_5 , оскільки останній викликався в судове засідання, проте, виклик до суду проігнорував та в судове засідання не з`явився.

Також, апеляційним судом викликались працівники поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_2 , однак також не з`явились у судове засідання апеляційного суду.

Між тим, протокол складений працівниками поліції, саме зі свідчень ОСОБА_5 , що випливає з наявного у справі рапорту поліцейського ОСОБА_7 . При цьому письмові докази особи зазначеної у протоколі, як потерпіла - ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Також, на запит апеляційного суду до відділу поліції щодо надання копії журналу реєстрації повідомлень на лінію 102 з приводу даної справи, був проігнорований, та вказана інформація до суду надана не була.

Відтак, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних та достатніх доказів, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 10.08.2023 року, знаходячись в Кіровоградській області, м. Олександрія, пр. Соборний, 96, у магазині «Формат А4» вчинила дрібне хуліганство.

При розгляді справи суд першої інстанції, досліджуючи наявні докази у справі, не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, а тому дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта є обґрунтованими та заслуговують на увагу, оскільки у справі відсутні об`єктивні та достатні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного та керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, апеляційний суд вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити вказане провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити строк апеляційного оскарження захиснику Горбунову Роману Володимировичу постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу захисника Горбунова Романа Володимировича задовольнити.

Постанову судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у цій справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко