Номер провадження: 33/813/937/24
Номер справи місцевого суду: 504/3907/23
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 321453 від 22.08.2023, складеного поліцейським з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Побережником В.В. вбачається, що 22.08.2023 р. о 12:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Набережна, 22А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, нестійка хода, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. В присутності двох свідків водій відмовився пройти тест на алкотестер та від медичної експертизи також відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2024 року скасувати та закрити провадження у справі, у разі відмови у задоволенні скасування постанови та закриття провадження у справі просив надіслати справу на новий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить дописки у графі "До протоколу додаються", які відсутні в копії протоколу наданого ОСОБА_1 працівниками поліції, у зв`язку з чим вважав, що це фальсифікацією доказів.

Зазначав, що працівниками поліції було вчинено відносно нього моральний та психологічний тиск, спрямований на визнання факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та визнання факту вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO T13110», н/з НОМЕР_1 .

Також вважав, що відеозапис доданий до матеріалів справи має вибірковий характер, вважав, що має ознаки самовільного видалення частин відеоматеріалу або примусового відключення, що не відповідає вимогам зазначеним в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що містять функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026.

Вважав, що матеріали даної справи необхідно повернути на дооформлення враховуючи вищевикладені докази, а також на підставі того, що протокол та матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом та відсутність інформації про застосування технічних засобів фіксації.

Просив справу розглянути без його участі.

Позиція апеляційного суду

Суд врахував прохання апелянта та розглянув справу без участі належним чином повідомленого апелянта .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 321453 від 22.08.2023; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.08.2023; відеозаписом, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи, за результатом дослідження якого знайшли своє підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення, вказані у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в ході розмови поліцейського з ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі та в подальшому перепаркував його в інше місце, було встановлено ознаки вживання алкогольних напоїв, про що повідомлено особу. На питання щодо вживання ним алкогольних напоїв повідомив про вжиття ним 1 літру пива, що також особисто ним зафіксовано у відповідній графі протоколу. На пропозицію пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився. Разом із цим, ОСОБА_1 на початку складання матеріалів справи повідомлено, що він не керував транспортним засобом, а за кермом був його син, який на момент виявлення особи з ознаками сп`яніння та в ході складання матеріалів справи був відсутній та ОСОБА_1 не здійснено заходів щодо залучення сина для надання пояснень, спростування обвинувачення ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тощо.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 321453 від 22.08.2023, складеного поліцейським з РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Побережником В.В. вбачається, що 22.08.2023 р. о 12:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Набережна, 22А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, нестійка хода, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. В присутності двох свідків водій відмовився пройти тест на алкотестер та від медичної експертизи також відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення заборони керування транспортними засобами з явними ознаками алкогольного сп`яніння, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили факт керування ОСОБА_1 траспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO T13110», н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який до приїду поліції вчинив ДТП із металевим стовпчиком та після рухаючись заднім ходом здійснив ДТП із припаркованим транспорним засобом Хонда н/з НОМЕР_2 . Також свідки підтвердили те, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що вживав алкогольний напій "пиво" у об`ємі 1 літру до того, як почав керувати вказаним транспортним засобом, підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження процедури освідування.

- відеозаписом долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатом дослідження якого знайшли своє підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення, вказані у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в ході розмови поліцейського з ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі та в подальшому перепаркував його в інше місце, було встановлено ознаки вживання алкогольних напоїв, про що повідомлено особу. На питання щодо вживання ним алкогольних напоїв повідомив про вжиття ним 1 літру пива, що також особисто ним зафіксовано у відповідній графі протоколу. На пропозицію пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився. Разом із цим, ОСОБА_1 на початку складання матеріалів справи повідомлено, що він не керував транспортним засобом, а за кермом був його син, який на момент виявлення особи з ознаками сп`яніння та в ході складання матеріалів справи був відсутній та ОСОБА_1 не здійснено заходів щодо залучення сина для надання пояснень, спростування обвинувачення ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тощо. ;

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушенням та безпідставно, не обгрунтовані належним чином виходячи з наступних положень закону .

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю,без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчу є особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався (лася)до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Вказані реквізити протоколу в силу вимог п. 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Згідно з п. 15 розділу ІІ, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На думку апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Виходячи з вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол щодо ОСОБА_1 від 22 серпня 2023 року серія ААД № 321453, складений належним чином, а доводи апеляційної скарги, що вказаний протокол містить дописки належними та допустими доказами не доведений, копія додана ОСОБА_1 до клопотання заявленого в суді першої інстанції не є оригінальною копією а тому не може слугувати належним та допустимим джерелом підтверджуючим позицію апелянта, тому апеляційний суд вважає такий довід необґрунтований належними та допустимими доказами.

Клопотань, щодо проведення судових експертиз, досліджень ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду не заявлялось, а дії працівників поліції, щодо дописок інформації в вищевказаний протокол у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувались, жодних доказів з цього питання скаржником не надавалось.

Тому протокол про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2023 року серія ААД № 321453 є достатнім і законним доказом по справі, який цілком обґрунтовано судом першої інстанції було взято до уваги при винесенні ним рішення.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції було вчинено відносно ОСОБА_1 моральний та психологічний тиск, спрямований на визнання ним факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та визнання факту вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO T13110», н/з НОМЕР_1 , також належними та допустимими доказами не обґрунтовано, так як дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувались, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що такі доводи є припущеннями з метою ухилення від відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги, що відеозапис доданий до матеріалів справи має вибірковий характер, має ознаки самовільного видалення частин відеоматеріалу або примусового відключення, що не відповідає вимогам зазначеним в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що містять функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, апеляційний суд вважає таким, що не спростований належними та допустимими доказами. Так як, обставини які відтворені на відеозаписі підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яких також зафіксовано на відеозаписі. Також апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали відеозапису мають необхідні реквізити, які містить службова боді-камера. Натомість клопотань стосовно призначення відповідних експертиз ні під час розгляду справи в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 не заявлялись, тому апеляційний суд вважає, що такий довід спрямований на ухилення від відповідальності.

Посилання на те, що протокол та матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом не спростовано належними та допустимими доказами, а натомість підтверджується інформацією з протоколу, що у водія вилучено посвідчення водія на керування траспорними засобами та надано тимчасовий дозвіл на право керування підтверджує відсторонення водія від керування в стані алкогольного сп`яніння, тому такий довід є необґрунтованим, таким, що має характер припущення і спрямований на ухилення від відповідальності ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутність інформації про застосування технічних засобів фіксації, також необґрунтовано належним чином, так як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фіксувалось відеозаписом з боді-камер.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Підстав для винесення окремої ухвали суду немає.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 08 квітня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький