ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1371/23Головуючий у 1-й інстанції Іванченко А.М.
Провадження № 33/817/40/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Матуса Т.А. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн.) 80 коп. в дохід держави.

Згідно постанови, 08.07.2023 року о 23 год. 32 хв. ОСОБА_1 у м.Теребовля, на вул. Князя Василька, 124 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Матус Т.А. просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння;

ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні;

працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння;

в матеріалах адміністративної справи відсутні як сертифікат відповідності так і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

працівники поліції, перед проведенням огляду, не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та можливості оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

працівниками поліції не складалося направлення на огляд водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння;

в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права;

суд першої інстанції не переконався в законності підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 ;

суд першої інстанції не допитав свідків у судовому засіданні;

працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у відповідному медичному закладі з роз`ясненням наслідків відмови від проходження такого.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Матуса Т.А., які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 08 липня 2023 року серії ААБ № 180735; роздруківці тестування газоаналізатора «Drager 6810», згідно якої 08 липня 2023 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager 6810» на табло якого висвітлило результат 0,44 проміле, який підписаний ОСОБА_1 ; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Акт підписаний ОСОБА_1 у графі з результатами згоден; постанові серії ЕАС № 7303436 від 08.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 122 КУПАП; відеозаписі, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України, йому були роз`яснені його права, також оголошені ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції водію пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу. Після огляду ОСОБА_1 погодився з результатами, їхати для огляду в медичний заклад не виявив бажання.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апелянта про те, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, а також те, що працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції неодноразово оголошував ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення останнього на відповідний огляд (файл 00000__0006B.MP4 з 03:30 та з 04:10 год запису відео).

Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані в акті огляду (а.с.4), який ОСОБА_1 підписано без зауважень, що спростовує твердження захисника про те, що працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл 00000__0001B.MP4 з 03:05 год запису відео) ОСОБА_1 було відсторонено від керування ним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформленні матеріалів справах про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах адміністративної справи відсутні як сертифікат відповідності так і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування транспортним засобом і перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції, перед проведенням огляду, не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не ґрунтуються на наявних у справі доказах оскільки, як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи (файл 00000__0007B.MP4 з 03:25 год запису відео), на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager 6810», ОСОБА_1 погодився і йому було надано право вибрати трубку до вказаного приладу. Після цього, працівник поліції повідомив, що прилад готовий до застосування та доступно роз`яснив ОСОБА_1 , яким чином він повинен здійснити видих повітря в алкотестер.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не дали можливості ОСОБА_1 оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема місцевий суд правильно зазначив, що чинним законодавством не передбачено обов`язку працівників поліції перед початком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння представлення водію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки та сертифікату його відповідності, ці документи видаються лише на вимогу водія, однак, ОСОБА_1 сумнівів у відповідності газоаналізатора не висловлював та вимоги про представлення вказаних документів також.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №180735 від 08 липня 2023 року ОСОБА_1 було роз`яснено його права, що підтверджується його підписом. Вищевказаний протокол підписаний останнім без зауважень. Також, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл 00000__0008B.MP4 з 00:05 год запису відео) зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Безпідставними є також посилання на те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у відповідному медичному закладі з роз`ясненням наслідків відмови від проходження такого, так як зазначені обставини спростовуються даними відеозаписів нагрудних камер працівників поліції. Також, з цих записів слідує, що після встановлення результату огляду (0,44‰) працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його право пройти огляд в медичному закладі (файл 00000__0007B.MP4 з 04:35 год запису відео). Крім того, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки був згідний, що підтвердив своїм підписом у відповідній графі. У зв`язку з цим у працівників поліції не було підстав направляти ОСОБА_1 для огляду в медичний заклад.

Не відповідають дійсності твердження захисника про те, що суд першої інстанції не допитав свідків у судовому засіданні, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, судом першої інстанції було допитано в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Доводи сторони захисту в ході апеляційного розгляду про те, що постанова серії ЕАС № 7303436 від 08.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 122 КУПАП скасована постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, які викладені в оскарженій постанові.

Так, зі змісту вказаної постанови апеляційного суду видно, що підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 вказано те, що наданий управлінням патрульної поліції відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля не відображає обставин адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, а саме не фіксує наявність дорожнього знаку проїзд без зупинки заборонено, за порушення якого поліцейським винесено постанову.

Разом з тим, у матеріалах, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, наявний не лише запис відеореєстратора патрульного автомобіля, а також і записи нагрудних камер працівників поліції, які містять відомості, що підтверджують наявність визначених ст.35 Закону України Про національну поліцію підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Так, відеозаписом (файл 00000__0005B.MP4 - період запису з 00:15 по з 00:35) зафіксовано, що на запитання працівника поліції про причину керування автомобілем без пристебнутого паска безпеки та невиконання вимог дорожнього знаку проїзд без зупинки заборонено ОСОБА_1 підтверджує, що дійсно не був пристебнутий і забув зупинити автомобіль, хоча знає, що на вказаній ділянці дороги необхідно було виконати зупинку. Таким, чином матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП окрім даних скасованої постанова серії ЕАС № 7303436 від 08.07.2023 року містять відомості, що підтверджують наявність визначених законом підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Тому, встановлення адміністративним судом факту неналежного фіксування працівником поліції доказів у іншій справі за ст.121 КУпАП та скасування з цих підстав постанови постанова серії ЕАС №7303436 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у цій справі за ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Матуса Т.А. залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя