Справа № 462/2370/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, місце проживання якого зареєстроване та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №372788 від 12.03.2024 року, ОСОБА_1 , будучи 19.02.2024 року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП, 09.03.2024 року близько 23.20 год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Ряшівська, 3/56, поводив себе шумно, стукав по стелі, чим порушив правила додержання тиші, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.182 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без участі ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді підтвердила обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 правил додержання тиші в нічний час.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.182 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях та є обов`язковими для виконання.

Аналіз ч.1 ст.182 КУпАП свідчить про те, що передумовою притягнення до адміністративної відповідальності є порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Відповідно до абзацу 6 статті 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» сприятливі умови життєдіяльності людини - стан середовища життєдіяльності, при якому відсутній будь-який шкідливий вплив його факторів на здоров`я людини і є можливості для забезпечення нормальних і відновлення порушених функцій організму.

Як вбачається із статті 4 вказаного Закону, громадяни мають право, зокрема, на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані, зокрема, вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Відповідно до ч.3 вказаної статті у нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

За правилом частини 2 зазначеної статті шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Відповідно до додатку 1 до «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщенні житлових та громадських будинків на території житлової забудови», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я №463 від 22.02.2019 року, у житлових приміщеннях житла І і ІІ категорій допускається рівень шуму: вдень до 40 децибел, вночі до 30 децибел.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №372788 від 12.03.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.182 КУпАП, йому у вину ставиться порушення правил додержання тиші за тих обставин, що він 09.03.2024 року близько 23.20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , поводив себе шумно, стукав по стелі, чим порушив правила додержання тиші.

Натомість вимогами ч.3 ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» забороняються, зокрема, гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму у нічний час, із двадцять другої до восьмої години, що діяла на момент події.

Докази, які б підтверджували перевищення ОСОБА_1 гучного слухання музики, а саме рівня шуму, установленого санітарними нормами для відповідного часу доби, а саме 30 децибел, як це передбачено ч.2 ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» та додатком 1 до «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщенні житлових та громадських будинків на території житлової забудови», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я №463 від 22.02.2019 року, матеріали справи не містять.

В письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи ОСОБА_1 зазначив, що сусідка, яка живе поверхом вище, постійно стукає, а потім скаржиться, щоб він припинив стукати.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні не здобуто сукупності належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, що ОСОБА_1 09.03.2024 року близько 23.20 год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Ряшівська, 3/56, поводив себе шумно, стукав по стелі, чим порушив правила додержання тиші.

За таких обставин суддя прийняв рішення у справі на підставі наявних доказів, оскільки не вправі взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, нормативне регулювання та послідовну практику Верховного Суду, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не виключають сумнівів у наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних доказах.

Тому, аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення дає підстави для висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м.Львова.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний