ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 Справа №607/1020/24 Провадження №3/607/508/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Куль І.В., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, приватного підприємця, жительку АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, 10 січня 2024 року о 11 год. 06 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 40Б громадянка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Porsche Macan», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення із дорожнім знаком, та врезультаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також було пошкоджено дорожній знак. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 «д», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її особистої участі та з участю її захисника, у зв`язку з чим та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , за участю її захисника - адвоката Куль І.В.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Куль І.В. просить суд закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання не порушувала Правил дорожнього руху України, рухалась в межах дозволеного швидкісного режиму зі швидкістю близько 30 км/год., під час руху була уважною та стежила за дорожньою обстановкою, враховуючи стан дорожнього покриття. Також вказала, що коли транспортний засіб, що рухався попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , почав різко зменшувати швидкість, вона почала гальмувати, але через ожеледицю на дорозі її автомобіль раптово занесло та щоб уникнути зіткнення із автомобілем, що рухався попереду, вона злегка повернула праворуч, однак через ожеледицю її автомобіль знову занесло, внаслідок чого відбулось зіткнення з дорожнім знаком, розташованим на узбіччі. Вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стала ожеледиця на дорозі, натомість вина ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України не доведена, а також відсутні докази того, що саме невиконання ОСОБА_1 правил дорожнього руху перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з подією зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того зазначила, що врезультаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено лише власний транспортний засіб ОСОБА_1 , натомість з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що були пошкоджені інші транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно, а тому вважає, що у діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №709688 від 10.01.2024 року; схемі місця ДТП, яка сталася 10.01.2024 року о 11.06 год. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 40Б; акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.01.2024 р.; довідці УПП в Тернопільській області ДПП від 11.01.2024 р. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

При цьому суд відхиляє заперечення сторони захисту щодо того, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась через ожеледицю та незадовільний стан дорожнього покриття, та вважає, що причиною даної події стало саме недотримання Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 .

Так, відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 1.10 ПДР України безпечною є швидкість автомобіля, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Так, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, яка являє собою сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан). Крім того дорожні умови це сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Отже, саме на водієві, як на особі, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який під час керування транспортним засобом повинен враховувати дорожню обстановку, в тому числі пору року, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Особливо уважними водіям потрібно бути у зимову пору року, коли дорожнє покриття покрите снігом, адже ймовірність дорожньо-транспортних пригод за таких умов є значно вищою.

За встановлених обставин даної дорожньо-транспортної пригоди, дорожньої обстановки, зважаючи на стан дорожнього покриття, яке на момент події було засніженим, покритим ожеледицею, про що ОСОБА_1 було відомо і яку вона спроможна була виявити, остання повинна була вибрати таку швидкість руху транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також при виникненні перешкоди негайно вжити заходів аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Натомість обрана ОСОБА_1 швидкість вочевидь не відповідала дорожній обстановці та призвела до втрати керування автомобілем і зіткнення з дорожнім знаком.

Таким чином наявність погіршеного стану дорожнього покриття, в тому числі ожеледиці, не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку дотримання вимог ПДР України та не спростовує її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Окрім того серед підстав для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення стороною захисту зазначено про те, що врезультаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено лише власний транспортний засіб ОСОБА_1 та не було завдано пошкоджень іншим транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому захисником подано суду фотокопію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у якому відсутні відомості про те, що врезультаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено дорожній знак, а тому вважає, що працівниками поліції були внесені додаткові відомості у протокол після його підписання ОСОБА_1 , що є недопустимим. Однак як було встановлено в судовому засіданні із пояснень захисника, даний фотознімок протоколу було здійснено ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів справи та до завершення складення протоколу про адміністративне правопорушення, проте надалі його зміст було доповнено відомостями щодо пошкодження дорожнього знаку та ОСОБА_1 на місці події було вручено другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, в якому також наявні відомості щодо пошкодження дорожнього знаку та загалом зміст другого примірника протоколу, що був вручений ОСОБА_1 , є аналогічним змісту протоколу, що надійшов на адресу суду із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП. За вказаних обставин заперечення сторони захисту щодо внесення у протокол про адміністративне правопорушення додаткових відомостей не відповідають дійсності та не беруться судом до уваги.

Слід також відмітити, що підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків, зокрема, в даному випадку, причиною дорожньо-транспортної пригоди, на думку суду, є порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, наслідком якого стало зіткнення із дорожнім знаком, врезультаті чого було пошкоджено транспортний засіб та дорожній знак. При цьому заперечення сторони захисту суд вважає такими, що направлені на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, її майновий стан та приходить до переконання, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя С. В. Кунцьо