Номер провадження 3/725/385/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.11.2023 року о 10 год. 26 хв. в м.Чернівці по вул. Гагаріна, 38 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Logan д.н.з НОМЕР_1 , надаючи послуги з перевезення пасажирів, не будучи суб`єктом господарювання без відповідної ліцензії, чим порушив вимоги Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що автомобіль марки Renault Logan д.н.з НОМЕР_1 він взяв у користування для забезпечення власний потреб та не використовує його для надання послуг з перевезення пасажирів.

З матеріалів справи вбачається, що дана справа неодноразово була повернута на доопрацювання з наступних підстав.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За визначенням ст. 14.1.36 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 ГК України визначає, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, доказуванню підлягає факт систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з надання послуг перевезення пасажирів, разом з тим відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, не дивлячись на те, що відповідно до його змісту ОСОБА_1 перевозив пасажирів, натомість від них не відібрано письмові пояснення, а також відсутні відомості щодо систематичності надання послуг з перевезення пасажирів за встановленим маршрутом та встановленою платою.

Слід звернути також увагу на те, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення у матеріалах справи не містять будь-яких інших доказів відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, у зв`язку з чим слід зазначити наступне.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

За наслідками доопрацювання працівниками поліції долучено до матеріалів справи заяву в якій вказано, що доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення є факт обладнання автомобіля інформаційними табличками, натомість наявність таких табличок не спростовує пояснення ОСОБА_1 в судовому засідання про те, що він взяв автомобіль для користування з метою задоволення власних побутових потреб та не використовує його для отримання прибутку.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Оскільки вина особи має бути підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів, які кожен окремо та у взаємозв`язку між собою поза розумним сумнівом підтверджують обставини викладенні у протоколі, натомість враховуючи наведені вище обставини, відповідні докази, які б давали можливість встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП за обставин вказаних у протоколі, в матеріалах справи відсутні, дану справу доцільно повторно повернути на доопрацювання.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8,-11,245, 251, 256, 278 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 повернути Управлінню патрульної поліції в Чернівецькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна