Справа № 504/609/24
Номер провадження 3/504/509/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, помічника командира в/ч НОМЕР_1 начальника служби охорони державної таємниці, капітан-лейтенанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-2 КУпАП,

встановив:

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали з Управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-2 КУпАП.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 30.03.2019 №153, ОСОБА_1 був призначеним на посаду помічника командира військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) - начальника служби охорони державної таємниці (далі - начальник РСО).

Розпорядженням УСБУ в Житомирській області №135д від 07.12.2015 ОСОБА_1 був наданий допуск до державної таємниці за формою 1 та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно», «Таємно». В подальшому, ОСОБА_1 , розпорядженням УСБУ в Одеській області №102д від 01.07.2019 допуск до державної таємниці був знижений до форми 2 та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Цілком таємно», «Таємно».

У зв`язку з оформленням допуску до державної таємниці, ОСОБА_1 взяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України», зміст та форма якого визначені Додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року №939, відповідно до якого він був поінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці та зобов`язувався виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися вимог законодавства про державну таємницю.

Відповідно до функціональних обов`язків начальника РСО, ОСОБА_1 був зобов`язаний організовувати і забезпечувати здійснення контролю за виконанням у військовій частині НОМЕР_1 вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці та здійснювати контроль за дотриманням установленого у військовій частині порядку доступу особового складу до відомостей, що становлять державну таємницю.

Встановлено, що 15.06.2023 суддею Приморського районного суду м. Одеси (справа №522/9475/23, провадження №3/522/6970/23) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складало 510 грн.

Відповідно до п.47 Порядку-939 залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску громадян до державної таємниці:

форма 1 для роботи з інформацією, що має ступені секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно» і «Таємно», строком дії п`ять років;

форма 2 для роботи з інформацією, що має ступені секретності «Цілком таємно» і «Таємно», строком дії сім років;

форма 3 для роботи з інформацією, що має ступінь секретності «Таємно», строком дії 10 років.

Крім того, згідно листа Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБ України №26/2/3-6583 від 15.06.2019, у разі зниження форми допуску до державної таємниці відповідні терміни мають відраховуватись з дати раніше наданого допуску, а не з дати його зниження.

Таким чином, строк дії допуску до державної таємниці у ОСОБА_1 закінчився 07.12.2022, а доступ до державної таємниці, в порушення п.74 Порядку-939, йому було припинено лише 30.10.2023 року.

При цьому, відповідно до вимог п.92 Порядку-939 рішення про надання доступу до секретної інформації та її матеріальних носіїв приймають керівники підприємств, установ, організацій, в яких виконуються роботи, пов`язані з державною таємницею, або зберігаються матеріальні носії секретної інформації.

Відповідно до п.65 Порядку-939 надання доступу до державної таємниці працівникам підприємств, установ, організацій, яким не надано допуску до державної таємниці, забороняється.

Вказані вище обставини свідчать про невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, незабезпечення контролю за охороною державної таємниці з боку ОСОБА_1 та створювали передумови для витоку секретної інформації.

Внаслідок порушення вимог режиму секретності, в установі створено передумови (загрози) до витоку секретної інформації, виходу з-під контролю матеріальних носіїв секретної інформації та передумови до їх втрат.

Таким чином, з 29.01.2021 по 30.10.2023 року ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці у в/ч НОМЕР_1 , отже здійснив повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч.1 ст.212-2 КУпАП, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, з огляду на ту обставину, що адміністративні протокол складався в присутності ОСОБА_1 та його обізнаність про здійснення розгляду справи Комінтернівським районним судом Одеської області, а також з метою не порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-2 КУпАП можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 .

Зазначене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.212-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме:

1) недодержання встановленого законодавством порядку передачі державної таємниці іншій державі чи міжнародній організації;

2) засекречування інформації: про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту; про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, які сталися або можуть статися та загрожують безпеці громадян; про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти та культури населення; про факти порушень прав і свобод людини і громадянина; про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб; іншої інформації, яка відповідно до законів та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не може бути засекречена;

3) безпідставне засекречування інформації;

4) надання грифа секретності матеріальним носіям конфіденційної або іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці, або ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю, а також безпідставне скасування чи зниження грифа секретності матеріальних носіїв секретної інформації;

5) порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці;

6) невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці;

7) провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального дозволу на провадження такої діяльності, а також розміщення державних замовлень на виконання робіт, доведення мобілізаційних завдань, пов`язаних з державною таємницею, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, яким не надано спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею;

8) недодержання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства та проведення роботи з ними;

9) невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності.

Частиною 2 ст.212-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-2 КУпАП, вина правопорушника повністю доведена та підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення №7 від 31.01.2024 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення;

-витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №73 від 01.04.2019 року;

-витягом з положення про функціональні обов`язки управління в/ч НОМЕР_1 ;

-зобов`язанням громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 04.11.2015 року;

-витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №98 від 03.05.2019 року;

-зобов`язанням громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 13.04.2019 року;

-картками форми 6 щодо наявності допуску та допуску ОСОБА_1 до державної таємниці;

-витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №307 від 30.10.2023 року;

-постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2023 року (справа №522/9475/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також той факт, що дії правопорушника були направлені на порушення законодавства про державну таємницю.

Ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-2 дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та наявність обтяжуючої відповідальність обставини - вчинення правопорушення в умовах надзвичайних обставин, тобто в умовах введеного в країні воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч.2 ст.212-2 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Разом з тим, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9,11,21,33-35,40-1,212-2,221,283,384 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд,

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя П. В. Добров