Справа №751/966/24
Провадження №3/751/848/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних протоколу - не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.156, ч1 ст.164 КУпАП

за участі

захисника адвоката Похилька С.М.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №587263, 25.01.2024 р. о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Ріпкинська 4 здійснював торгівлю алкогольними напоями без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №587004, 25.01.2024 р. о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Ріпкинська 4 «А» в складському приміщенні №2 здійснював торгівлю алкогольними напоями (спиртовою сумішшю) та тютюновими виробами (цигарками) без марок акцизного податку, чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, а також з метою повноти судового розгляду суд вважає за можливе розглянути справи щодо однієї особи в одному провадженні, присвоївши єдиний унікальний номер 751/966/24, провадження № 3/751/848/24.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, що передбачені ч.1 ст.156, ч.1 ст. 164 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, а також заходи направлені на отримання об`єктивних доказів у справах, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (п.27), «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено на тому, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення, а також той факт, що інтереси особи, яка притягається до відповідальності представляє фахівець, який є професіональним адвокатом, що сприятиме повноті реалізації наданих стороні захисту прав, а тому, з метою дотримання завдань провадження та розумних строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів та за участі захисника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав показання, що він зі своїм колегою ОСОБА_3 , є діючими співробітниками поліції УПП в Чернігівській області, 25.01.2024 р. вирішили перевірити, попередньо отриману службову інформацію про продаж в складських приміщеннях по АДРЕСА_3 алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Про наміри у власний вихідний день провести відпрацювання, свідок повідомив керівництво та отримав в усній формі згоду.

Заздалегідь підготувавши власні кошти, свідок, перебуваючи в складському приміщенні №2 за вище вказаною адресою, придбав у ОСОБА_1 за 600 грн пак алкогольного напою «Козацький дух» ємністю 10 л, який був без марок акцизного податку. Після чого свідок вже офіційно викликав працівників поліції та повідомив про виявлений факт порушень чинного законодавства. Свідок підтвердив, що ОСОБА_1 повернув йому попередньо передані ним кошти за придбаний товар. Обставини придбання ним у ОСОБА_1 алкогольного напою здійснював фіксування на мобільний телефон його колега ОСОБА_3 . Вилучення товару, який перебував у володінні ОСОБА_1 та не містив марок акцизного податку, здійснювали працівники поліції ЧРУП ГУНП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він та його колега ОСОБА_2 є діючими співробітниками поліції УПП в Чернігівській області, а також безпосередню участь в проведенні 25.01.2024 р. перевірки отриманої службової інформації про продаж у складських приміщеннях по АДРЕСА_3 алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Свідок підтвердив, що безпосереднє придбання товару здійснював ОСОБА_2 , а його функція зводилась лише до фіксування обставин торгівельної операції на телефон. Розподіл функцій було здійснено на етапі планування операції. Відеозапис він передав працівникам поліції ЧРУП ГУНП, які здійснювали оформлення адміністративних матеріалів.

Узагальнений зміст відеозапису направленого 05.03.2024 р. дільничним інспектором поліції Буренком М. на адресу суду та дослідженого в судовому засіданні, вказує про те, що двоє осіб чоловічої статі, у цивільному одязі, направляються до торгового приміщення, де один із чоловіків в процесі нетривалої розмови здійснює покупку алкогольного напою та розраховується за неї, в той час як інший чоловік здійснює відеофіксацію та допомагає упакувати придбаний товар. В подальшому приїздять працівники поліції, відеозапис продовжується з іншого носія. Працівники поліції блокують переміщення осіб по торговому приміщенню, здійснюється ряд повідомлень іншим службовим особам. Потім, як зазначає один із співробітників поліції йде приблизний підрахунок товару, без його фактичної ідентифікації та огляду. При цьому співробітник поліції повідомляє, що ряд товарів містять акцизні марки, проте, на його думку, вони підроблені, інші товари таких акцизних марок не містять. В процесі огляду жодні процесуальні документи не складаються, працівники поліції не повідомляють свої посади, а також не представляють службові посвідчення, поняті відсутні. На відео з`являється захисник та без пред`явлення своїх документів уточнює про затримання особи, отримавши негативну відповідь, що особа не є затриманою, особа, яку озвучують як адвокат, та інший чоловік зникають з поля зору відеокамери, а працівники поліції намагаються з`ясувати прізвище особи, яка, як повідомив фактичний покупець товару, здійснила продаж алкоголю. Повідомляється про подальше складання адміністративних протоколів за ст.ст.156,164 КУпАП та вилучення товару.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст.252 КУпАП, суд має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.156 КУпАП передбачена за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, оптова торгівля, це діяльність з продажу та відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам підприємницької торгівлі, а роздрібна торгівля - це діяльність з продажу товарів громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зокрема на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно п.226.1, п.226.9 ст.226 ПК України «Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах», у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Згідно ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП у ній не вказано про спеціального суб`єкта цього правопорушення, як це визначено, наприклад ч.2 ст.156, ч.1 ст.155, ч.1 ст.156-1, ч.1 ст.155-2 КУпАП, а відтак суд наголошує, що суб`єктами відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП, можуть бути не тільки особи, які займаються господарською діяльністю та працівники відповідних підприємств, а й фізичні особи, тобто громадяни, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

З дослідженого судом відеозапису, який надійшов на адресу суду, вбачається, що він складається з двох відеозаписів, які змонтовані у одне ціле, проте, здійснені на різні пристрої, у першому випадку на телефон свідка ОСОБА_3 , як він сам повідомив у судовому засіданні, інформацію щодо іншого встановити з матеріалів справи неможливо, як і сам відеозапис таких інформативних даних не містить, що не дозволяє суду перевірити цей доказ на дотримання положень ч.2 ст.40 Закону Україну «Про Національну поліцію».

Аналізуючи показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також досліджений відеозапис судом встановлено, що фактично свідком ОСОБА_2 було придбано алкогольні напої в одиничній тарі, а саме, в паку ємністю 10 л. за 600 грн, про що було складено рапорт з аналогічною інформацією. При цьому суд звертає увагу, що викладена в протоколі фабула інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, зазначає про продаж як алкогольних напоїв, так і тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Відтак, дані обставини суперечать фактичному перебігу подій, що також не відповідає і переглянутому відеозапису. Крім цього, дане правопорушення передбачає відповідальність за роздрібну та оптову торгівлю, але в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не містить такої інформації, що позбавляє суд можливості самостійно змінювати обвинувачення, яке фактично погіршує становище особи.

Окремо суд звертає увагу на дії свідків, які будучи фактичними працівниками поліції, на час їх ініціативних дій щодо виявлення правопорушення мали вихідний день, а тому фактично розподіливши ролі та здійснюючи заздалегідь підготовлену відеозйомку вдалися до фактичної провокації (підбурювання) особи на вчинення правопорушення. Так, матеріали справи не містять жодного наказу про відповідні перевірки чи відпрацювання.

Відповідно до вимог п.1,2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1,2,3,4 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

За приписами ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте в ході судового розгляду встановлено, що в даному випадку особи не були уповноважені на виконання вказаних вище дій, оскільки не перебували при виконанні службових обов`язків, а відтак, не були уповноважені самі ініціювати перевірку, як вони вказують, «службової інформації».

Згідно даних самих протоколів, особа відмовилась від їх підписання, при цьому відповідно дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 залишив місце події ще до встановлення його особи та складання протоколів, що неможливо перевірити в інший спосіб ніж безпосередній допит понятих. Свідки жодних пояснень з даного питання не надали. Вказані обставини позбавляють суд можливості перевірити дотримання вимог ст.268 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на ініціативну відеозйомку свідків по справі, як на доказ, який одержаний вчиненням цілеспрямованих дій щодо збирання та фіксації, що отриманий без дотримання конституційних положень, а тому досліджуваний відеозапис судом не може бути покладений в основу судового рішення, з урахування рішення Конституційного Суду України у справі №1-31/2011 від 12 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, не здобуто беззаперечних доказів винуватості особи та, зокрема, не доведено складу адміністративного правопорушення, а саме наявності об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відтак, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні так і юридичні особи, в тому числі й фізичні особи-підприємці.

Ні сам протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 587263 від 25.01.2024 р., ні додані до нього матеріали взагалі не містять даних про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем або здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність з організації продажу алкогольних напоїв, а тому суд приходить до висновку про недоведеність достатніми та належними доказами в її діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в тому числі, щодо належності ОСОБА_1 до суб`єкта вказаного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч.1 ст.254 КУпАП та ч.2 ст.251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

З двох протоколів особистого огляду, огляду та вилучення речей і документів від 25.01.2024 р. вбачається, що уповноваженою посадовою особою в присутності понятих та ОСОБА_1 в складському приміщенні №2 в м. Чернігові по вул. Ріпкинська 4 «А», було вилучено для тимчасового зберігання тютюнові та алкогольні вироби з зазначенням назви та їх кількості, які не містять марок акцизного податку.

При цьому досліджене судом відео не співвідноситься з вилученим товаром, зазначеним у протоколах огляду. Більше того, зі слів працівника поліції, частина товару все ж містила марки акцизного збору.

Відтак, судом було зроблено запит про безпосереднє дослідження судом вилучених речей, а також документів, на підставі яких здійснюється зберігання цих речей, та викликано в судове засідання понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте судовий запит в частині забезпечення огляду вилучених речей залишився без виконання, а поняті в судове засідання не з`явилися.

Суд звертає увагу, що згідно квитанції про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №0000022 (протокол ВАД 587263), датою вилучення зазначено - 08.02.2024 р., натомість протокол про адміністративне правопорушення та протокол вилучення /а.с.3 справи №751/966/24/ датовані 25.01.2024 р.

Тобто, встановити місце зберігання вилучених предметів в рамках протоколу ВАД 587263 навіть на підставі письмових доказів в період з 25.01.2024 р. по 08.02.2024 р. не вбачається за можливе.

Вказану неповноту, незважаючи на вжиті вичерпні заходи, в інший спосіб усунути не можливо, що позбавляє суд можливості об`єктивно з`ясувати всі питання та надати на них вичерпні відповіді. Зокрема, дана необхідність обумовлена вирішенням питання конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП передбачає накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Тоді як за ч.1 ст.164 КУпАП передбачене накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Із змісту п. 4 ч. 1 ст. 24 КУпАП вбачається, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.25 КУпАП оплатне вилучення та конфіскація предметів можуть застосовуватись як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

Згідно ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. При цьому, порядок застосування конфіскації, перелік предметів, які не підлягають конфіскації, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві.

Згідно із ч.6 ст.283 КУпАП постанова у справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.156, ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю, а тому й додаткове стягнення у вигляді конфіскації не може бути застосовано у даному випадку.

Разом з тим, відповідно до ст.11 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 цього Закону, продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують її якість та безпеку, вважається неякісною та небезпечною і відповідно до ст.5 зазначеного Закону підлягає обов`язковому вилученню з обігу.

Матеріали об`єднаної адміністративної справи не містять однозначних відомостей про те, які товари, відповідно до двох протоколів огляду та вилучення від 25.01.2024 р., не мають марки акцизного збору встановленого зразка, з урахуванням даних відеозапису, що в подальшому не було усунуто і шляхом забезпечення можливості безпосереднього дослідження цих товарів в судовому засіданні, у зв`язку з невиконанням судового запиту щодо їх доставки до суду.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких підстав, вилучені, відповідно протоколів огляду та вилучення від 25.01.2024 р. товари підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст.7,24,29,247, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП (справа № 751/966/24, провадження № 3/751/848/24) та за ч.1 ст.156 КУпАП (справа 751/968/24, провадження № 3/751/850/24) об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи № 751/966/24, провадження № 3/751/848/24.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.164, ч.1 ст.156 КУпАП.

Вилучені речі, відповідно протоколів особистого огляду, огляду та вилучення речей і документів від 25.01.2024 р. за протоколами серія ВАД №587263 від 25.01.2014 р. (ч.1 ст.164 КУпАП) та серія ВАД №587004 від 25.01.2014 року (ч.1 ст.156 КУпАП) повернути власнику.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов