ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024Справа №607/3685/24

15 квітня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 09 лютого 2024 року о 03 год 13 хв. по вул. 15 Квітня, 2В у м. Тернопіль, керувала транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARBF-0422 (повірка дійсна до 12.12.2024), на табло якого висвітлило результат 1,39‰ (проміле). З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 була не згідна. Однак, відмовилася на вимогу працівників поліції проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Ороновська О.М. зазначила, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснила, що з відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівник поліції, який пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та склав протокол, не назвав свого прізвища, посаду та спеціальне звання. Крім того, з вказаних відеоматеріалів вбачається, що о 03 год 25 хв. ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з результатами проведеного огляду, однак працівник поліції не запропонував та не направив останню для проходження огляду у відповідному закладі охорони здоров`я.

Окрім того, наявне в матеріалах справи направлення оформлене 09 лютого 2024 року о 03 год 20 хв., однак в цей час ОСОБА_1 лише ознайомлювалась зі свідоцтвом про повірку «Драгер» та ще не пройшла тестування на алкоголь. Таким чином, дані, які вказані в направленні на огляд водія в медичному закладі не відповідають дійсності, оскільки лише о 03 год 25 хв. інспектор поліції отримав незгоду з результатами тесту на алкоголь, який о 03 год 20 хв. ще не відбувся.

Також, працівники поліції вказали на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі виражене тремтіння пальців рук, однак на відеоматеріалах чітко видно відсутність такої ознаки сп`яніння.

Посилаючись на наведене, просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що подала письмове клопотання.

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 , з участю її захисника Ороновської О.М.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 09 лютого 2024 року о 03 год 13 хв. по вул. 15 Квітня, 2В у м. Тернопіль, керувала транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARBF-0422 (повірка дійсна до 12.12.2024), на табло якого висвітлило результат 1,39‰ (проміле). З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 була не згідна. Однак, відмовилася на вимогу працівників поліції проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з роздруківок тестування на алкоголь, 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARBF-0422, на табло якого висвітлило результат 1,39‰ (проміле).

Як слідує з актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результат огляду ОСОБА_1 позитивний 1,39‰ (проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 була не згідна.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за №П 51 QM 2296 083 23, останнє чинне до 12 грудня 2024 року.

Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 лютого 2024 року, в результаті огляду, проведеного поліцейським в ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», №ARBF-0422, на табло якого висвітлило результат 1,39‰. До закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 не доставлялася.

З оглянутих судом відеоматеріалів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 09 лютого 2024 року близько 03 год 13 хв., в період дії на території міста Тернополя та Тернопільської області комендантської години, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 на місці зупинки пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest», на табло якого висвітлило результат 1,39‰ (проміле). Водій ОСОБА_1 з вказаним результатом була не згідна. Однак, проїхати в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, роз`яснення її права та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушені вищенаведених Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №709726 від 09 лютого 2024 року;

-роздруківками тестування на алкоголь;

-актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 лютого 2024 року;

-відеоматеріалами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції.

Суд не приймає до уваги доводи захисника Ороновської О.М. про те, що ОСОБА_1 висловлювала свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, однак працівник поліції не запропонував та не направив останню для проходження огляду у відповідному закладі охорони здоров`я.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора остання висловила свою незгоду з вказаним результатом, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі. Однак, остання відмовилася проїхати в медичний заклад.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що дані, які вказані в направленні на огляд водія в медичному закладі не відповідають дійсності, оскільки лише о 03 год 25 хв. інспектор поліції отримав незгоду з результатами тесту на алкоголь, який о 03 год 20 хв. ще не відбувся, з огляду на наступне.

Сам по собі той факт, що в направленні на огляд водія в медичному закладі не вірно зазначено час його складення, не свідчить про порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу є доводи захисника про те, що на відеоматеріалах чітко видно відсутність в ОСОБА_1 такої ознаки сп`яніння як виражене тремтіння пальців рук, оскільки встановлення ознак сп`яніння, в тому числі ознак алкогольного сп`яніння, залежить від суб`єктивного сприйняття працівником поліції поведінки особи, стосовно якої є підстави вважати, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька