ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/678/24 Справа № 181/1305/23 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності в режимі відеоконференції захисниці Остапенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисниці Остапенко С.Ю., подану на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешканця АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605 (шестисот п`яти) гривень 60 копійок.

Відповідно до змісту постанови 14 серпня 2023 року о 16:00 годині водій ОСОБА_1 по вул. Центральній смт. Межова керував транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, розширені зіниці очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду захисниця Остапенко С.Ю. подала апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення..

Також захисницею подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року. Обґрунтовуючи подане клопотання зазначає, що не мала можливість оскаржити вищенаведене судове рішення у зв`язку із перебуванням захисниці на стаціонарному лікуванні, що підтверджується копією долученої до апеляційної скарги виписки з лікарні.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено, як доказ, доданий працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Також, суд у оскаржуваній постанові не посилається на свідків події, що є прямим порушенням процедури оформлення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Захисниця наголошує, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду проводиться у присутності двох свідків. При цьому, у разі відмови особи від проходження запропонованих оглядів на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу такий порядок чітко не регламентовано.

За таких обставин, незалучення свідків працівниками поліції, у разі відмови водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, не узгоджується з положеннями статті 266 КУпАП.

Таким чином, у даній справі, на переконання сторони захисту, мала місце неналежна правова процедура фіксування факту відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння.

Тобто, у даному випадку, як зазначає захисниця, працівниками поліції в порушення вимог ст.255 КУпАП не виконано обов`язок щодо збирання доказів, не надано належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити вину останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №492199 від 14.08.2023 року не може бути визнаний належним доказом, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.

Під час апеляційного розгляду справи захисниця Остапенко С.Ю. підтримала подану апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній обставин і просила про скасування постанови суду та винесення нової постанови, якою закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Межівського районного суду Дніпропетровської областіматеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши пояснення захисниці, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником… протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що до Межівського районного суду Дніпропетровської областісправа надійшла 22 серпня 2023 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.08.2024 року було визначено головуючого суддю для розгляду даної справи ОСОБА_3 (а.с.12, 13). Судовий розгляд відбувся 30 січня 2024 року без участі ОСОБА_1 та його захисниці Остапенко С.Ю. та копія прийнятого рішення 31 січня 2024 року була направлена на електронну адресу захисниці ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, як стверджує захисниця і про це свідчать матеріали справи в період часу з 05.02.2024 року по 19.02.2024 року Остапенко С.Ю. знаходилась на стаціонарному лікуванні у КП «Близнюківська ЦРЛ» що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.51) та 23 лютого 2024 року подала апеляційну скаргу (а.с.44-47), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин вважаю обґрунтованими доводи клопотання захисниці Остапенко С.Ю. щодо поважності причин пропуску нею строку на апеляційне оскарження та який слід поновити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет наркотичного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 492199 від 14.08.2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 14 серпня 2023 року о 16:00 годині водій ОСОБА_1 по вул. Центральній смт. Межова керував транспортним засобом марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння обличчя, розширені зіниці очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що пояснення викладені на окремому аркуші. Крім того зафіксовано, що у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.02.2014 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 . Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 (а.с.2) вбачається, що після роз`яснення йому положень ст.63 Конституції України останній відмовився від надання пояснень.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.6) встановлено, що ОСОБА_1 на підставі виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, тремтіння рук), запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у КНП «ЦЛ» МСР. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_4 відмовився.

Згідно Розписки ОСОБА_5 (а.с.9), вбачається, що ним отримано від працівників поліції транспортний засіб марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_1 .. ОСОБА_5 зобов`язався не допускати ОСОБА_1 до керування транспортним засобом до повного витверезіння останнього та доставити транспортний засіб до постійного місця його зберігання.

Із наявного у матеріалах справи відеофайлу вбачається, що 14.08.2023 року працівниками патрульної поліції по вул. Центральній смт. Межова було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Причиною зупинки транспортного засобу став факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без передбачених конструкцією автомобіля задніх бризковиків, а також керування ним транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Під час спілкування водія та працівників патрульної поліції було встановлено особу водія як ОСОБА_1 та у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість зіниць, які не реагують на світло та тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 самостійно повідомив працівників поліції про те, що ним періодично вживаються наркотичні речовини шляхом куріння. Після чого, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 довго вагаючись та консультуючись з іншими особами відповів відмовою.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він ОСОБА_1 поступила відмова.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 492199 від 14.08.2023 року, складений відповідно до чинного законодавства, зокрема, в ньому викладені суть адміністративного правопорушення та здійснено опис установлених обставин, Інспектором також було зазначено, які саме в правопорушника були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, що в подальшому і стало підставою для висловлення пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння, на що в даному випадку ОСОБА_1 не погодився.

Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є самостійним елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідком закриття провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ч.2 ст.266 КУпАП, оскільки під час відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не було залучено двох свідків, з огляду на наступне.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи, тому у працівників патрульної поліції не було підстав для фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи; його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги захисниці Остапенко Світлани Юріївни не спростовують встановлених судом обставин, суперечать наявним у справі доказам і задоволенню не підлягають.

постановила:.

Клопотання захисниці Остапенко Світлани Юріївни - задовольнити.

Поновити захисниці Остапенко Світлани Юріївни строк апеляційного оскарження постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року, як пропущеного із поважних підстав.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисниці Остапенко Світлани Юріївни - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун