Справа № 357/577/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 21.07.2001 Богуславським РВ ГУ МВС України у Київській області, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 936505, 09.12.2023 о 05:00 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 принижував честь та гідність, словесно ображав, погрожував фізичною розправою, штовхав та щіпав свою співмешканку ОСОБА_2 , чим вчинив стосовно неї домашнє насильства фізичного та психологічного характеру, завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої та фізичного болю, чим вчинив адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою винуватість визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що вони із співмешканкою проживають разом п`ять років, 09.12.2023 у них виникла маленька сімейна сварка. Ввечері 08.12.2023 він прийшов додому, ліг спати, потім прокинувся і говорив по телефону зі своїм братом, це не сподобалося співмешканці. На той час у стосовно нього проводився розгляд за ст. 263 КК України, він не працював і все в сукупності призвело до того, що вони посварилися. ОСОБА_2 хотіла щоб він пішов з дому, тому викликала працівників поліції, які склали на нього протокол та заборонний припис, потім завезли його на залізничний вокзал, де він дочекався 07:00 год ранку. А потім поїхав до товариша. Протягом п`яти діб він жив у товариша і додому не приходив. На даний час вони продовжують проживати разом, помирилися. За час спільного проживання у них із співмешканкою траплялися сварки, але поліція приїжджала вперше.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за чинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім визнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме:

змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 936505 від 09.12.2023;

письмовою заявою ОСОБА_2 від 09.12.2023;

наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких 08.12.2023 ввечері додому повернувся її співмешканець ОСОБА_1 і почав «колотити» нею і її малолітньою дочкою, скандалив, і це продовжувалося цілу ніч до 05:00 год ранку 09.12.2023. Оскільки була втомлена після дуже важких двох змін на роботі, не витримала і викликала працівників поліції. Коли приїхав наряд, вони прочитали їй відповідну інформацію, але вона не на все відреагувала, написала заяву та пояснення. Після цього працівники поліції забрали співмешканця і його не було дома протягом п`яти діб. Через декілька днів до них приходили працівники спеціальних служб, психолог, з якими вони по спілкували. Разом із ОСОБА_1 вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу п`ять років, спільних дітей немає, як і у всіх людей у них виникали сварки, але поліцію вона викликала вперше. Вважає, що на той час склалася така сімейна ситуація, що співмешканець не працював, стосовно нього розглядалася справа у суді, все накопилося і призвело до конфлікту. Якби правильно зрозуміла інформацію, яку їй роз`яснювали працівники поліції, то заяву на співмешканця не писала б. На даний час вони помирилися, вони обговорили ситуацію, яка трапилася, на даний час у них все добре і вона пробачила ОСОБА_1 , просила закрити провадження у справі;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 від 09.12.2023, відповідно до якої рівень небезпеки кривдника середній;

терміновим заборонним приписом від 09.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб починаючи з 06:30 год 09.12.2023 до 06:30 год 14.12.2023.

Беручи до уваги зазначене та викладене у протоколі про адмінправопорушення, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного (штовхання, щіпання) та психологічного (приниження, словесні образи, погрози) характеру внаслідок чого було завдано шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 повне визнання вини, обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу винного, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а саме: вчинене правопорушення не спричинило і не здатне було спричинити будь-яку значну шкоду суспільним або державним інтересам, позицію потерпілої по справі, яка просить закрити провадження у зв`язку з примиренням, суддя вважає, що дане адміністративне правопорушення можливо віднести до малозначних правопорушень, тому, є обґрунтовані підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, це зумовлено гуманним відношенням до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що дозволить на думку судді, досягти заходів попередження правопорушень у майбутньому.

Суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно положень ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при проголошенні усного зауваження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з оголошенням усного зауваження, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 173-2 ч.1, 248, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА