ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/151/24 Справа № 703/6397/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., з участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Сухомудренка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Сухомудренка Б.В. на постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р., якою ОСОБА_1 , який

народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Чер-

каської обл., має середню освіту, од-

ружений, має на утриманні неповно-

літню дитину, не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та 124 КУпАП, та, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 14.12.2023 р. о 2:00 год. в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery Amulet», р/номер НОМЕР_1 , та, в порушення п.12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований на узбіччі вантажний автомобіль «МAN», р/номер НОМЕР_2 , з напівпричепом, р/номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок чого завдано матеріальну шкоду, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же, 14.12.2023 р. о 2:00 год. в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців Черкаської обл. керував автомобілем «Chery Amulet», р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода, від проходження огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Сухомудренко Б.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що, на його думку, висновки суду не відповідають дійним обставинам, які зафіксовані та відображені в матеріалах справи, прийняття судом доказів, які здобуті з явними порушеннями належної правової процедури, внаслідок чого суд зробив невірні висновки, що потягли винесення незаконного, на думку апелянта, рішення у справі.

До матеріалів справи долучено відеозапис з портативного реєстратора поліцейського, який складається з трьох частин (окремих файлових записів) та які досліджені в судовому засіданні. Згідно відеозапису, на пропозицію поліцейського пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру ОСОБА_1 погодився двічі, не зважаючи на згоду ОСОБА_1 , поліцейський пропонує останньому пройти огляд в ЧОНД, на що останній також погоджується та продовжуючи розмову на інші теми, відвертаючи увагу ОСОБА_1 , поліцейський повторно запитав чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на місці, на огляд на місці останній також погодився. Вважає, що докази по справі, серед яких відеозапис, спростовують твердження викладене в протоколі про порушення п. 2.5 ПДР України, а саме про відмову ОСОБА_1 пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

На відео також зафіксовано надання поліцейським на підпис ОСОБА_3 невідомого документа, який в подальшому не долучений до матеріалів справи, хоча суд посилається на факт написання тексту в цьому документі, як на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, адже за змістом відеозапису ОСОБА_1 самостійно написав у наданому йому документі текст «проходити тест відмовляюся», але такого документу до справи не долучено. Крім того, суд не звернув увагу на те, що у протоколі зазначено про долучення такого акту в якості доказу, хоча з невідомих причин вказаний акт не долучений до справи. Вказані факти вказують на порушення належної правової процедури щодо проведення огляду. ОСОБА_1 було запропоновано одночасно і проходження огляду на місці і в медичному закладі, однак така вимога суперечить вимогам закону, встановлених у ст. 266 КУпАП та ст. 19 Конституції України, адже огляд особи з метою визначення стану сп`яніння у медичному закладі проводиться виключно в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобам на проведення огляду, або в разі незгоди з його результатами. Працівник поліції навіть не намагався застосувати спеціальний прилад для проведення огляду на місці, не демонстрував його ОСОБА_1 , не складав його складові частини з метою приведення в робочій стан, що свідчить про явну провокацію скоєння ОСОБА_1 адмінправопорушення. Матеріали не містять наміру працівника поліції на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, що є обов`язковою передумовою для проведення огляду у медзакладі. До матеріалів не долучено акту огляду з ознаками алкогольного сп`яніння.

Також, звертає увагу суду на той факт, що на відеозаписі зафіксована присутність на місці водія іншого транспортного засобу, який був одягнутий в захисний жилет- ОСОБА_2 . Від його імені складено та долучено до справи пояснення про те, що він все ж був свідком події (відмови від проходження огляду), що явно суперечить матеріалам справи. В присутності особи, на яку вказано як на очевидця події правопорушення, таке правопорушення не вчинялося, що свідчить про недостовірність його пояснень як доказу.

На думку захисника, суд при розгляді даної справи за наявності сумнівів щодо законності дій працівників поліції та провокації з їх сторони, став на сторону обвинувачення і не трактував сумніви на користь ОСОБА_1 , прийняв рішення по справі за відсутності складу адмінправопорушення.

Також, зазначає, що протокол серії ААД 401064 складено 14.12.2023 р. о 2:52 год. інспектором СРПП ОСОБА_4 , номер справи за вказаним протоколом є № 2690.

Протокол серії ААД 313275 складено 14.12.2023 р. о 3:30 год. інспектором СРПП ОСОБА_5 , номер справи за вказаним протоколом є № 2691.

Вказані протоколи складені різними інспекторами, в різний час і до кожного протоколу мають бути подані окремі докази.

Вважає, що в даному випадку особою, що неуповноважена здійснювати розгляд справи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП прийняте рішення про їх об`єднання в одне провадження та скерування до суду як одного провадження та у зв`язку з тим, що два протоколи направлені в одному провадженні, то один з протоколів (за ст. 124 КУпАП) не був підданий автоматизованому розподілу в суді, що ставить під сумнів законність формування складу суду у справі в цілому. Матеріали справи сформовані таким чином, що є незрозумілим які докази суд має оцінювати та приймати до уваги за кожним конкретним правопорушенням, а в наслідок незаконного об`єднання справ суд використав усі надані докази, допустимість яких за вказаних обставин є сумнівною.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 124 КУпАП захисник не оскаржує.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сухомудренка Б. В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити по викладеним доводам, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адмінправопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адмінправопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адмінправопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вважаю, що вищевказані вимоги закону місцевим судом дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами.

Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401064 від 14.12.2023 р. (а. пр.1);

- поясненням правопорушника ОСОБА_1 , які викладені ним власноруч в протоколі про адмінправопорушення ААД № 401064 від 14.12.2023 р., згідно яких він дійсно керував автомобілем р/номер НОМЕР_4 , але перед цим випив 3 літри пива, аналогічні пояснення ОСОБА_1 викладені на окремому аркуші, відповідно до яких він випив пива і вирішив поїхати додому, виїхав на узбіччя та здійснив зіткнення з припаркованим вантажним автомобілем «МAN» в задню частину напівпричепу, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а. пр. 1, 5);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313275 від 14.12.2023 р. та поясненням ОСОБА_1 на окремому аркуші (а. пр. 2, 5);

- даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, також дослідженого в судовому засіданні апеляційного суду (а. пр. 9), на якому встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та відмови про проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Також, з відеозапису вбачається, що працівники поліції приїхали на місце ДТП, на узбіччі дороги припаркований вантажний автомобіль «МAN», в задню частину напівпричепу цього автомобіля в`їхав автомобіль «Chery Amulet». Поліцейський підійшов до місця ДТП, запитав у ОСОБА_1 документи, запитав чи вживав останній алкогольні напої. ОСОБА_1 пояснює, що дійсно пив пиво, повторює декілька раз, цитата «Я бухав, що балакати», також «Я бухав, проблема є, випив 3 літра пива», однак спілкування між поліцейським та ОСОБА_1 було ввічливим. ОСОБА_1 запитував в поліцейського чи складуть відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП, пояснював, як сталося ДТП, був впевнений, що бензовоз рухався, а він його не помітив, його «потягло» вправо, вліво та в решті-решт він здійснив зіткнення з бензовозом.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому ОСОБА_1 також власноруч відмовився їхати до ЧОНД (а. пр. 4а), в зазначеному направленні зафіксовані ознаки сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода.

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких, він 14.12.2023 р. керував автомобілем марки «МAN» TGX 18.440, р/номер НОМЕР_2 , з напівпричепом НПР цистерна «CARDI», р/номер НОМЕР_3 . О 1:55 год. в м. Сміла Черкаської обл. по вул. Героїв Холодноярців, поблизу кафе «Ялинка», на узбіччі дороги, коли автомобіль стояв та нікуди не рухався, він відчув поштовх у задню частину автомобіля, після чого, вийшовши з автомобіля побачив, що в задню частину напівпричепу здійснив зіткнення автомобіль «Chery Amulet» чорного кольору, р/омер НОМЕР_1 та викликав поліцію. Внаслідок ДТП напівпричіп НПР цистерна «CARDI» отримали механічні пошкодження: поведена рама, задній бампер, приймальний відсік. Водій «Chery Amulet» мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Підстав вважати ці пояснення недостовірним доказом апеляційний суд не встановив.

Також згідно відеозапису, доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 попереджався працівником поліції про те, що у разі відмови від проходження огляду та в разі встановлення факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, буде складений протокол про адмінправопорушення. Ці пояснення ОСОБА_1 зрозумів і знову пояснив, що пив пиво перед тим як скоїв ДТП, також ОСОБА_1 пояснював, що водій «МAN» відмовився від запропонованих ОСОБА_1 грошей та викликав працівників поліції. Також, працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, право на правову допомогу. При складанні протоколів про адмінправопорушення поліцейський вилучив посвідчення водія у ОСОБА_1 та видав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Після перегляду відеозапису подій, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких дій, які можуть бути кваліфіковані як провокація правопорушення. Неодноразові звернення поліцейських до ОСОБА_1 були викликані тільки тією обставиною, що він перебував в стані сп`яніння, не міг адекватно реагувати на ці звернення, поліцейські намагалися неодноразово розтлумачити йому необхідність вчинення певних дій та наслідки їх невиконання.

Крім того, для встановлення факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння немає ніякої потреби проводити якісь маніпуляції з технічним пристроєм або демонструвати його наявність. Ці доводи апеляції захисника не відповідають вимогам «Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та здоровому глузду, а тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адмінправопору-шень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 14.12.2023 року о 02:52 год. від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки із застосуванням технічного приладу, так і в закладі охорони, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушень.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст. ст. 33 - 36 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є співрозмірним до вчиненого і справедливим.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі необхідно закрити за відсутністю складу адмінправопору-шення, тому що оскаржувана постанова є необґрунтованою, без всебічного дослідження всіх доказів, без надання їм належної оцінки, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки з матеріалів провадження, зокрема з відеозапису, достовірно встановлений та зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що становить окремий склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відображені на відеозаписі події не викликають ніяких сумнівів, про перебування на той час ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а сам ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв, згідно його пояснень він випив 3 літра пива.

Стосовно доводів апеляції про те, що згідно відеозапису, на пропозицію поліцейського пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру ОСОБА_1 двічі погодився, але не зважаючи на згоду ОСОБА_1 , поліцейський пропонує останньому пройти огляд в ЧОНД, на що останній також погоджується, але потім поліцейській продовжив розмову на інші теми і таким чином відвернув увагу ОСОБА_1 , а потім повторно запитав чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на місці, на огляд на місці останній також погодився, а тому докази по справі, серед яких відеозапис, спростовують твердження викладене в протоколі про відмову останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в «Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння.

Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколи про адмінправопорушення серії ААД № 401064 та серії ААД № 313275 складені 14.12.2024 р. відносно ОСОБА_1 за різними статтями КУпАП були направлені ораганом поліції до суду для розгляду однією справою про адмінправопорушення ( а. пр. 10).

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 257 КУпАП, після складання протоколу про адмінправопорушення він надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адмінправопорушення. Право визначення обсягу матеріалів, місця розгляду справи належить органу, який склав протокол про адмінправопорушення. Будь-якому судовому органу діючий КУпАП не надає права та процесуальних можливостей втручатися в цю діяльність. Перевіркою визначення складу суду для розгляду адмінсправи апеляційний суд не встановив будь-яких порушень. Захисник в апеляційній скарзі не вказав конкретні норми чи статті законодавчих або нормативних актів, які на його думку, були порушені при цьому, а тому апеляційний суд позбавлений можливості їх достеменно перевірити. Тому доводи апеляційної скарги про те, що особою, яка не уповноважена здійснювати розгляд справи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, прийняте рішення про їх об`єднання в одне провадження та скерування до суду як одного провадження, а більш того, припущення захисника про те, що розгляд справи відбувся незаконним складом суду є необґрунтованими.

Складання протоколів про адмінправопорушення різними інспекторами поліції відносно однієї особи, об`єднання в одне провадження двох протоколів про адмінправопорушення, складених щодо ОСОБА_1 в один і той же час і день, ніяким чином не вплинуло на повноту і об`єктивність розгляду справи судом першої інстанції та не є підставою для скасування судового рішення.

В даній справі йде мова про ідеальну сукупність правопорушень, тобто особа керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим вже вчиняє правопорушення, і під час керування, тобто одночасно, вчиняє ще й інше правопорушення, які невід`ємно пов`язані, незважаючи на те, що дії водія необхідно кваліфікувати за різними статтями КУпАП. За таких обставин об`єднання в одне провадження двох протоколів про адмінправопорушення є логічним та правильним, будь-яких порушень апеляційний суд не вбачає, розгляд доказів було проведено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, вони послідовно викладені в судовому рішенні, а тому доводи апеляції в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю доказів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

При призначенні стягнення суд керувався ч. 2 ст. 36 КУпАП, яка передбачає що якщо особа вчинила кілька адмінправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що через воєнний стан та вторгнення російських окупаційних військ в усіх регіонах України з 25.02.2022 р. діє комендантська година та на час складання протоколів про адмінправопорушення комендантська година діяла і в Черкаській області, під час якої заборонено пересування всіх цивільних осіб без спеціальної перепустки чи дозволу.

Під комендантською годиною слід розуміти заборону перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень особи. Варто залишатися вдома, а якщо пролунають сирени спуститися в укриття. Для пересування по населеним пунктам громадянам необхідно завжди мати при собі документ, що посвідчує особу. ОСОБА_1 ці вимоги також порушив.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, суду не надано.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Смілянського міськрайсуду Черкаської обл. від 29.01.2024 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника Сухомудренка Б.В. залишити без задоволення,

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.