БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/190/24
Провадження № 3/730/116/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Омбиш, Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні дитину 2023 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2024 року о 21-50 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість визнав частково, зазначив, що такі його дії були викликані виключно неправомірними діями самого ОСОБА_2 . Дійсно, все сталося 20.01.2024 року, він був у стані сп`яніння, цього не заперечує. Він перебував у себе у будинку, разом із ним відпочивали його співмешканка ОСОБА_3 , дитина 2023 року народження, яка спала, ОСОБА_4 (сусід по вулиці, неповнолітній), ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ), ОСОБА_6 та інші хлопці неповнолітні. Вони проводили час разом, спілкувалися, дорослі вживали алкоголь. Було доволі голосно та шумно, хоча час дозволяв, вони перебували у себе вдома, а мала дитина спала, що свідчить про те, що все було в межах норми та дозволеного.

У цей час усі почули, як хтось у хаті виламав двері та зайшов у будинок. Це був ОСОБА_7 . Останній повідомив, що йому заважає шум, а тому він просить все це припинити. При цьому, ОСОБА_8 вирвав двері в хату силою та їх зламав (виламав замок). Це він зробив без дозволу та нахабно. Його усі просили піти, але він не хотів та вдома влаштував сварку. Вказане бачили усі присутні. При цьому, ОСОБА_9 повідомили, що хата є приватною власністю та він не має права в ній перебувати, а також не мав права до неї заходити. У подальшому, ОСОБА_1 вигнав з хати ОСОБА_10 .

Після цього, через деякий час, до хати прийшов брат ОСОБА_11 , який також незаконно проник до будинку, де побив ОСОБА_1 . ОСОБА_12 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки ОСОБА_12 є набагато більшим від ОСОБА_1 , то ОСОБА_1 не знав, як припинити насильство з боку Петра, а тому, вирвавшись, він взяв бензин та став захищатися, казав, що підпалить ОСОБА_12 . У подальшому, коли усі вийшли на вулицю, ОСОБА_1 вилив пальне на землю та підпалив, щоб ОСОБА_12 не мав змоги знову зайти до його будинку та не підходив до двору. Через вказані дії ОСОБА_1 зв`язали та зателефонували до поліції.

ОСОБА_1 вважає, що з боку братів ОСОБА_13 має місце порушення закону, оскільки останні незаконно проникли до його приватної власності, де пошкодили його майно. А також його побили. Про вказане він все пояснював працівникам поліції, однак останні склали протокол лише щодо нього, хоча це є несправедливим, оскільки саме брати прийшли до його дому та спровокували його. Він лише захищався. Однак, визнає, що дійсно, ображав ОСОБА_2 нецензурно, але так він намагався його вгамувати. Вказане було вже на вулиці, куди він вигнав ОСОБА_12 з будинку.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як убачається з матеріалів цієї справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, який складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення; відомостями, що містяться у матеріалах у їх сукупності, у т.ч. поясненнями допиту потерпілого, а також власним визнанням винуватості ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є ознаки дрібного хуліганства, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, та не убачає, в розумінні ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 173 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

На думку суду, застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням обставин справи, є найбільш доречним.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Враховуючи матеріальний стан ОСОБА_1 , а також наявність на його утриманні малолітньої дитини, вважаю за можливе судовий збір з останнього не стягувати.

Крім того, вважаючи, що у діях братів ОСОБА_13 маються ознаки злочинів, а поліція бездіє та ніяк не відреагувала на його заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою про вчинення злочину та просить відреагувати.

На думку суду, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , а також його письмової заяви щодо притягнення братів ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за порушення недоторканності житла, нанесення тілесних ушкоджень, хуліганства, діяння останніх можуть свідчити про можливу наявність складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 162, 125, 296 КК України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне направити копію постанови до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Копію постанови, разом із копією заяви ОСОБА_1 , направити до Ніжинської окружної прокуратури для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.