Справа №690/177/24
Провадження №3/690/92/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Здоровило В.А., з участю адвоката Токар О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

14.03.2024 до Ватутінського міського суду Черкаської області із Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 048039 від 03.03.2024 ОСОБА_1 03.03.2024 о 11.28 год. в м.Ватутіне Звенигородського району Черкаської області по вул. Залізничній, 67 керував автомобілем марки «ВАЗ 111930», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у Ватутінській міській лікарні. Згідно висновку медичного огляду ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння не уточненому (клінічно). Своїми діями порушив вимоги п. 2.9-а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 03.03.2024 близько 11.28 год. коли він, керуючи автомобілем, зупинився на узбіччі по вул.Залізничній, до нього під`їхала патрульна машина і поліцейські не представившись належним чином та не повідомивши законність вимоги попросили показати документи, його автомобіль марки «ВАЗ 111930», державний номерний знак НОМЕР_1 був припаркований біля будинку № 67 по вул.Залізничній в м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області, автомобілем він не керував. Працівники поліції не повідомивши причин проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та його прав, передбачених діючим законодавством, наполягали на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, від якого на місці він відмовився. Тоді працівники поліції повезли його до Ватутінської міської лікарні, де він проходив огляд у лікаря. Після Ватутінської міської лікарні його з не зрозумілих причин повезли до Звенигородської районної лікарні, де він відмовився від проходження огляду, оскільки перед цим вже відносно нього було проведено відповідний огляд. Ніяких документів у його присутності не складалося та з ними його ніхто не знайомив. Свідки які зазначені в протоколі йому не відомі, вони не були присутні ні при яких подіях з його участю. В матеріалах справи також наявне пояснення ОСОБА_2 , якого він не знає і йому не зрозуміло, як дана особа могла дати такі пояснення. Під час переїзду з м. Ватутіне до м. Звенигородки працівники поліції неодноразово зупиняли свій службовий автомобіль і вимагали від нього підписати якісь документи. Про дані дії працівників поліції він повідомляв у чергову частину поліції, однак ніяких відповідей на свої звернення не отримав. Також в ході спілкування з працівниками поліції, а саме з ОСОБА_3 він повідомив про наявний конфлікт інтересів. Однак працівник поліції ОСОБА_3 не відреагував на це, та продовжив вчиняти неправомірні дії. Тільки в суді йому стало відомо, що в цей день, а саме 03.03.2024 о 12 год. 36 хв. в м. Ватутіне, вул. Чайковського, 11 працівником поліції ОСОБА_3 було винесено постанову та накладено на нього адміністративне стягнення штраф 510,00 грн. за те, що 03.03.2024 о 11 год. 28 хв. в м. Ватутіне по вул. Залізничній, 67 він керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки з непрацюючим стоп сигналом та не пред`явив реєстраційних документів на транспортний засіб, посвідчення водія та поліса страхування та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.126 КУпАП. Дану постанову він також вважає не законною, оскільки вона була винесена не на місці події м. Ватутіне вул. Залізнична, 67, а в м.Ватутіне, вул. Чайковського, 11. Порушення зазначені в постанові є видуманими працівником поліції ОСОБА_3 та не підтверджуються жодним належним доказом.

Захисник адвокат Токар О.М. просить провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та перебування його в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не додано. Всі письмові докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення зібрані з грубим порушенням діючого законодавства та відомчих інструкцій як МВС так МОЗ України. Диск з відео файлами, який приєднаний до протоколу та знаходиться на а.с.11 взагалі не внесений до протоколу про адміністративне правопорушення і не може бути визнаний належним доказом.

Заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката Токар О.М. та вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому різними файлами зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 .. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано події, що відбувалися 03.03.2024 за участю ОСОБА_1 не підтверджує, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відеозапис не містить жодного моменту, на якому б було зафіксовано рух транспортного засобу або факт керування, крім того поліцейським на відеозаписі не зафіксовано факт складання висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який працівниками поліції був долучений до справи, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння не уточненому (клінічно), однак не зазначено проміле.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює право застосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовні презумпції факту щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння тобто не доведена обов`язкова складова об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази цього та має місце істотне порушення процедури фіксації адміністративного правопорушення та проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження №К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 256, 268, 278 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.А. Здоровило