Справа № 298/367/24
Номер провадження 3/298/247/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Брітової Е.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Севастополь, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №013796 від 4 лютого 2024 року, ОСОБА_1 4 лютого 2024 року о 13 год. 35 хв. на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 6000 метрів до лінії державного кордону в районі 45 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013796 від 4 лютого 2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій він просить розглянути адміністративну справу по вчиненні ним правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП без його участі, у зв`язку з великою відстанню до місця проживання. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 в якій він зазначає, що повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП відбудеться у Великоберезнеянському районному судді за адресою: Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

19 лютого 2024 року через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Брітової Е.А. надійшли заперечення, в яких вона просить справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за частиною 1 статті 204-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В поданих запереченнях захисник зазначає, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає, був затриманий у населеному пункті Кострино, однак рухався у напрямку протилежному сторони кордона з туристичною метою, про що сам зазначив у письмових поясненнях, які додані до протоколу.

Вказує, що після звернення за наданням правничої (правової) допомоги до адвоката Брітової Е.А., пояснив їй в усній розмові, що затримано його було безпосередньо на зупинці залізничного вокзалу в селі Кострино, одразу ж як він вийшов з потягу. У село Кострино Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_1 прибув для подальшого прямування у село Вишка Ужгородського району Закарпатської області, де знаходиться гірсько-лижний комплекс «Красія», де планував проводити свій відпочинок. Про вищевказаний гірсько-лижний комплекс дізнався від знайомих із Закарпаття, які рекомендували йому для зимового відпочинку відвідати «Красію» або «Драгобрат».

Захисник зазначила, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, до протоколу не додано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній 4 лютого 2024 року намагався незаконно перетнути державний кордон України, та/або знаходився на лінії державного кордону. Більше того, саме по собі перебування ОСОБА_1 в населеному пункті Кострино Ужгородського району Закарпатської області, без надання належних та допустимих доказів, не може свідчити про те, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвоткат Брітова Е.А. повідомила, що ОСОБА_2 відомо про сьогоднішнє засідання. Таке просить проводити за його відсутності. Підтримала подані нею письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП. Ствердила, що ОСОБА_1 жодних дій спрямованих на незаконний перетин державного кордону не вчиняв, намір у незаконний спосіб перетинати державний кордон у нього відсутній. Справу відносно ОСОБА_1 просила закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

В розглядуваному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено за ч.1 ст. 204-1 КУпАП із зазначенням того, що останній 4 лютого 2024 року о 13 год. 35 хв. на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 6000 метрів до лінії державного кордону в районі 45 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечує повністю. З наданих ОСОБА_1 письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи слідує, що останній прибув у н.п. Кострино з туристичною метою. Як пояснила у судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Брітова Е.А. жодних дій спрямованих на незаконний перетин державного кордону ОСОБА_1 не вчиняв, у Закарпатську область приїхав з метою катання на лижах та відпочинку в гірсько-лижному курорті «Красія», Жодного наміру в незаконний спосіб перетинати кордон він не мав, про що при затриманні повідомив прикордонникам.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 4 лютого 2024 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 4 лютого 2024 року; копію паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 4 лютого 2024 року (в яких він заперечує свою вину); копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання від 4 лютого 2024 року; письмові пояснення начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 від 4 лютого 2024 року; витяг з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 03/04 лютого 2024 року; схему затримання правопорушника 04.02.2024 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 , спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд вважає, що згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП наявна обставина, яка виключає провадження по справі в частині вказаного обвинувачення.

Керуючись ч. 2 ст. 204-1, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.