Провадження № 33/4823/202/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Вдовідченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вдовідченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 15 квітня 2023 року о 08 год. 25 хв., на перехресті проспекту Миру та вул. Кільцевої в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей та різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці із застосуванням приладу «Драгер» та від проходження огляду у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Вдовідченко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що адміністративна відповідальність ОСОБА_1 наступає у разі відмови від проходження медичного огляду безпосередньо у закладі охорони здоров`я та із зазначенням у протоколі дій, направлених на ухилення від проходження огляду, але ОСОБА_1 до медичного закладу не доставлявся та огляд не проходив. Вказує, що акт огляду на стан сп`яніння не містить інформації (ПІБ) особи, стосовно якої проводився огляд, а у даному випадку огляд взагалі не проводився. Вважає, що зібрані у справі докази не відповідають критеріям належності і допустимості та не можуть беззаперечно свідчити про наявність у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Також зазначає, що працівниками поліції було допущено грубе порушення нормативно визначеної процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, та всупереч встановленої послідовності, було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Апелянт, посилаючись на ст. 62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №160206 від 15.04.2023, ОСОБА_1 , 15 квітня 2023 року о 08 год. 25 хв., на перехресті просп. Миру та вул. Кільцевої у м. Чернігові, керував автомобілем Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння очей та різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП ( а.с.5).

Отже, протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на блокпосту був зупинений автомобіль Volkswagen Golf під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у працівників поліції виникли підозри про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, так як у нього був характерний запах алкоголю з порожнини рота, про що йому було повідомлено. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, проте останній відмовився. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що напередодні, близько 23:00 години, він вживав спиртні напої, а саме пиво та віскі.

Водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта з приводу того, що адміністративна відповідальність наступає лише у разі відмови від проходження медичного огляду безпосередньо у закладі охорони здоров`я, не ґрунтуються на законі, так як дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст.266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що працівник поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі. Зазначені вимоги поліцейським виконані. Як вбачається з відеозапису працівник поліції ОСОБА_1 пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, проте останній категорично відмовився.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Вдовідченка В.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний