П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2816/23

Провадження № 3/348/39/24

06 березня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., за участю адвоката Романка В.М., перекладача Кудли Р.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Польщі, громадянина Польщі, пенсіонера, інваліда, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , видана 29.01.2020, орган видачі 2601

за ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

У с т а н о в и в :

11.11.2023 о 20:45 год. в с. Білі Ослави по вул. Підгірянки, 275 водій транспортного засобу Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме, горілку після дорожньо-транспортної пригоди з його участю. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Газоаналізатор ALCOTEST 6810 DRAGER, результат склав 1,12%, тест № 6897 від 12.11.2023, чим порушив п. 2.10є Правил дорожнього руху України.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 588365 від 12.11.2023 вбачається, що 11.11.2023 о 20:30 год. в с. Чорні Ослави по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. НОМЕР_2 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем DaciaDuster, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався назустріч, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 588368 від 12.11.2023 вбачається, що 11.11.2023 о 20:30 год. в с. Чорні Ослави по вул. Центральна Надвірнянського району водій транспортного засобу Volkswagen Transporter Т4, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , будучі причетним до дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце події, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

В залі судового засідання ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративних правопорушень не визнав, суду пояснив, що 11.11.2023 у них було сімейне свято, день народження швагра, який помер, вони сходили на кладовище, повернулися додому, приготували обід і вживали алкоголь. Ввечері донька померлого хотіла їхати в с. Чорні Ослави, то, оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння, він віддав автомобіль ОСОБА_2 , своєму швагро, той відвіз племінницю і повернувся, сказав, що була ДТП, з якої він поїхав, та, оскільки сильної шкоди не було, він ліг спати. Десь о 01:30 до нього у вікно постукали працівники поліції, спитали, чи то його автомобіль, він підтвердив. При цьому повідомив працівників поліції, що йому потрібен перекладач та адвокат. Вони поїхали у відділ поліції, проте по дорозі працівнику поліції подзвонили і сказали, що це буде дуже довго і щоб вони складали документи на місці. Тоді вони зупинилися і його освідчили на стан алкогольного сп`яніння. Потім під`їхав ще один автомобіль, хто там був за кермом він не знає, однак того водія теж освідчували. Про ОСОБА_2 він поліцейським не повідомляв, оскільки швагро не має посвідчення водія і він не думав, що з цього будуть такі проблеми. Українською мовою він не читає і не пише, тільки розмовляє і розуміє, але не в повному обсязі.

Адвокат Романко В.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст 122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а свій автомобіль надав в тимчасове користування своєму сусіду ОСОБА_2 , який, ймовірно, і скоїв ДТП, очевидцем якого він не був і обставини якого йому не відомі. Про ДТП ОСОБА_1 дізнався від працівників поліції, які до нього приїхали посеред ночі. Його повезли у м. Надвірна на медичний огляд, однак огляд провели самостійно, не доїжджаючи до м. Надвірна, де і склали 3 протоколи. При цьому Колодни їм повідомляв, що не знає української мови, потребує перекладача та адвоката, проте у цьому йому було відмовлено. Захисник просив визнати недопустимими пояснення ОСОБА_1 , три протоколи про адміністративне правопорушення, акт огляду і відеофіксацію, оскільки відеофіксація не зазначена в протоколі за ч. 4 ст. 130, а зміст інших матеріалів ОСОБА_3 не розумів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 11.11.2023 він ввечері прийшов додому із заробітків десь о 8-9 годині, точно він сказати не може, але вже було темно. В нього дома були гості, оскільки було день народження його померлого брата, і приїхала племінниця із чоловіком і дітьми. Він сів, поїв, потім ОСОБА_4 , який є чоловіком його сестри, попросив відвезти додому племінницю із сімєю, оскільки він вживав алкогольні напої. Свідок посвідчення водія не має, проте навички керування автомобілем має. Він на автомобілі ОСОБА_3 відвіз племінницю в с. Чорні Ослави, там їм допоміг по господарству, попив каву і поїхав додому. В с. ОСОБА_5 назустріч йому їхала машину із включеним дальнім світлом фар, він йому поморгав, однак той не відреагував і на повороті зачепив свідка у бік, проїхав трохи далі і зупинився. Свідок також зупинився, постояв, почекав, але з того автомобіля ніхто не вийшов, і тоді він поїхав додому, бо розумів, що керує автомобілем, не маючи на це права. Приїхавши, загнав машину у двір (з ОСОБА_3 вони живуть на одному дворі, проте, в різних будинках), розповів ОСОБА_4 про те, що сталося, на що він сказав не хвилюватися, що все гаразд. Коли до ОСОБА_4 приїздили працівники поліції, він не бачив, бо його не було вдома, він ходив до друзів.

Судом досліджено відеозапис подій, з оглянутих відеозаписів вбачається, що при розмові з поліцейськими ОСОБА_1 стверджує, що це він керував автомобілем, скоїв ДТП та уїхав з місця ДТП, коли приїхав додому, вживав алкоголь. При цьому він розумів про що його питають працівники поліції, які неодноразово в нього запитували, чи зрозуміло йому про що йде мова, ОСОБА_1 відповідав на всі питання поліцейських, наголошуючи на тому, що йому все зрозуміло. Жодного разу він не заявляв про необхідність забезпечення йому перекладача та адвоката. Добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Газоаналізатора ALCOTEST 6810 DRAGER, єдине зауважив, що йому є незрозумілим документ про сертифікацію приладу, що працівником поліції йому було роз`яснено. ОСОБА_1 декілька разів зауважував працівникам поліції, що алкоголь він вживав після ДТП, а не напередодні. Після складення протоколу і роз`яснення, що справа буде розглядатися в Надвірнянському районному суді, Колодни запитав у працівників поліції, чи в суд потрібен адвокат. І лише один раз ОСОБА_1 сказав працівникам поліції, що не він був за кермом, при цьому не акцентував на цьому увагу, не зазначав, хто саме був за кермом і не надаючи пояснень, що він віддавав свій автомобіль іншій особі у користування.

Суд визнає даний відеозапис належним доказом, оскільки диск із відеозаписом надійшов до суду разом з іншими матеріалами справи, зазначений в переліку матеріалів та підписаний працівником поліції. На відеозаписі відображені дійсні події, які відбувалися, до відеозапису ОСОБА_1 зауважень не мав.

Суд не вбачає порушень права на захист ОСОБА_1 , оскільки він добре розумів працівників поліції і відповідав на їх питання, не вимагаючи участі перекладача та адвоката. Суд також звертає увагу на те, що в судовому засіданні на питання суду ОСОБА_1 також відповідав без допомоги перекладача, не чекаючи перекладу з української мови на польську, добре розуміючи зміст питань.

До пояснень ОСОБА_1 щодо того, що він в той день не керував автомобілем, та показів свідка ОСОБА_2 суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженим судом відеозаписом. Окрім цього, при допиті свідка було встановлено наявність розбіжностей у його показах у часі, оскільки вони протирічать матеріалам справи та на це було звернуто увагу ОСОБА_3 в судовому засіданні, про що він зауважував свідку.

За матеріалами справи, ДТП сталося о 20:30 год, проте як свідок зазначив, що він тільки о 20 чи 21 годині повернувся додому із заробітків.

Також у суду викликає сумнів покази свідка в тій частині, що, прийшовши додому, він поїв, і потім поїхав відвозити племінницю, при цьому на це він витратив хвилин 5-10, з урахуванням того, що зараніше з ним не було домовленості, що саме він буде відвозити в сусіднє село племінницю.

Також, свідок показав, що, приїхавши до племінниці, він допомагав їм по господарству, а саме, переніс мішки із зерном, після чого попив каву, і на це він затратив також хвилин 5-10, що також викликає у суду сумнів.

При цьому, свідок зазначив, що він доглядає хвору матір, яка о 8-9 годині вечора лягає спати, він її готує до сну та закриває у будинку, в цей день він це зробив після повернення з Чорних Ослав.

Суперечності в його показах дають розумні підстави сумніватися у правдивості його показів.

Також суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 щодо керування ним автомобілем, оскільки посвідчення на право керування транспортного засобу він не має, ніколи не отримував, свого автомобіля не має, що дає підстави для сумніву щодо наявних навичків водіння.

Отже, суд це розцінює як сприяння ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та є обраним способом захисту ОСОБА_1 ..

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення УкраїноюКонвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні сумнівів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст 122-4 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, зауваження захисника щодо визнання доказів недопустимими вважє недоречним, у зв`язку із чим вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Судом встановлено, що адміністративні правопорушення вчинені 11.11.2023, тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, зазначений у ст. 38 КУпАП, сплинув 10.02.2024, тому на момент розгляду справи по суті закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Отже, враховуючи те, що з дня вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та 122-4 КУпАП, минуло три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 і 122-4 КУпАП не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст. 23, 38, 40-1, 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, 251, 268, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 588365 від 12.11.2023, та передбаченого ст. 122-4 КУпАП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 588368 від 12.11.2023, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок на користь держави (отримувач: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (стандарт IBAN) UA0009001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення ААД № 588308 від 22.09.2023) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 08.03.2024.