Справа № 727/2519/24
Провадження № 3/727/1007/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №352557 від 08.03.2024 року, ОСОБА_1 , 07.03.2024 року о 11 год. 10 хв., знаходячись за адресою по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди їй психологічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак його представник ОСОБА_3 до суду скерував заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, просили провадження у справі закрити.

Потерпілою ОСОБА_2 до суду було скеровано заяву, в якій вона просила закрити провадження по справі у зв`язку з примиренням з ОСОБА_1 .

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд прийшов до висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України, доведена письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №352557 від 08.03.2024 року (а.с.1), протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.03.2024 (а.с.2),

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.3-5).

Дії правопорушника ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КпАП України кваліфіковано вірно.

Разом з цим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положеннями ст.23 КУпАП визначено,що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи,яка вчинила адміністративне правопорушення,в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35, 36 КпАП України і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його особу, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є примирення з потерпілою, про що свідчить заява останньої (а.с.30). Окрім того, судом не вбачається обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 .

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, яка в даному випадку є малозначною, з урахуванням відсутності обтяжуючих обставин, а також того, що дане правопорушення ним вчинено вперше, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Згідно ч. 2ст. 284 КУпАПпри оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись ст. ст. 22,23,283,284,287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Слободян Г.М.