Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/119/24
П О С Т А Н О В А

15 січня 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( в/ч НОМЕР_1 ), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, інспектора прикордонної служби 2 категорії гранатометника 2 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави 3 відділу прикордонної служби (тип С) 4 прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону, за ч.4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Комендантом 4 прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону полковником ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №119880 від 5 січня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 10.12.2023 вибув у щорічну відпустку, яку мав проводити за адресою: АДРЕСА_1 , після чого 16.12.2023 повинен був прибути до місця дислокації підрозділу по АДРЕСА_2 та приступити до виконання службових обов`язків. Однак, станом на 16.12.2023 старший солдат ОСОБА_3 до місця дислокації підрозділу не прибув та до виконання службових обов`язків не приступив. 19.12.2023 о 17 год. 30 хв. прибув до місця дислокації підрозділу та приступив до виконання службових обов`язків. Однак, причину своєчасного неприбуття з відпустки до місця дислокації підрозділу вказати не зміг та підтверджуючих документів, що підтверджують законність своєї відсутності не надав.

Своїми діями, старший солдат ОСОБА_1 порушив ст.ст. 11,14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилось у несвоєчасному прибутті з відпустки без поважних причин, та з урахуванням вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується звітом про доставленні електронні повідомлення. Беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи, що в письмовій заяві, долученій до протоколу, ОСОБА_1 просив справу розглядати без його участі, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 4 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду, крім воєнного стану таких дій: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Тлумачення поняття «особливий період» наявне в Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено, а в останнє Указом Президента України від 6 листопада 2023 року №734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2024 року).

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII).

У контексті ч. 4 ст. 172-11 КУпАП законодавець відокремив поняття «особливий період» і «воєнний стан», тобто відповідальність за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП настає саме за діяння, передбачені частинами першою або третьою статті 172-11 КУпАП, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Оскільки на даний час в Україні триває правовий режим воєнного стану, тому в діях ОСОБА_1 не вбачається кваліфікуючих ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що виключає наявність складу цього правопорушення та адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною частиною статті 172-11 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин та визначення правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, та відповідно про наявність правових підстав для закриття справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 172-11, 280, 283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: А. Л. Гришковець