Справа № 517/472/24
Провадження № 3/517/395/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року смт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Тростенюк В.А.,, розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , фізична особа-підприємець, мешканки АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 567938 від 10 квітня 2024 року та матеріалів справи встановлено, що 10 квітня 2024 року біля 13 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 у своєму магазині по АДРЕСА_1 здійснювала торгівлю слабоалкогольних напоїв (пива) без ліцензії, тобто провадження господарської діяльності без державної реєстрації.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні вчиненого їй правопорушення визнала та пояснила, що дійсно в її магазині перебували слабоалкогольні напої, однак реалізацію даних напоїв вона не здійснювала, оскільки даний товар нею був завезений вперше незадовго до приїзду працівників поліції.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 567938 від 10 квітня 2024 року, з якого вбачаються дані про особу, дату, час, місце та обставини скоєного нею правопорушення; реєстрацією правопорушення № 671 від 10.04.2024 року; рапортом поліцейського ДОП ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Харченко В. від 10.04.2024 року; письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 від 10 квітня 2024 року; актом вилучення від 10 квітня 2024 року; копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та фотознімками.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.1 КУпАП визначено, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством .

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст.280 КУпАП, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів), може бути лише суб`єкт господарювання.

Об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП утворює одне із вищевказаних діянь, в тому числі провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Як вбачається з протоколу від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_2 здійснювала торгівлю слабоалкогольних напоїв (пива) без ліцензії, здійснила правопорушення вперше, однак в матеріалах справи відсутні докази факту систематичності, що є загальною ознакою господарської діяльності, та докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв (факт реалізації, пояснення свідків, тощо). В матеріалах наявні лише пояснення ОСОБА_2 .

Окрім того, норма ст.164 КУпАП є бланкетною, тому безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення повинен бути зазначений закон України, який передбачає порядок отримання ліцензії на реалізацію слабоалкогольних напоїв та який порушила ОСОБА_1 . Однак, в протоколі взагалі відсутнє посилання на відповідний закон України.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством (ст.1 Закону України «Про підприємництво»).

При цьому Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями «торговельну діяльність» тлумачить як роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій сфері за готівковий та безготівковий розрахунок.

Згідно з Національним стандартом України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» торговельна діяльність ініціативна, систематична, виконувана на власний ризик для одержання прибутку діяльність юридичних і фізичних осіб щодо купівлі та продажу товарів кінцевим споживачам, або посередницькі операції, або діяльність із надавання агентських, представницьких, комісійних та інших послуг у просуванні товарів від виробника до споживача.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується здійснення продажу алкогольних напоїв (пива), при цьому жодних доказів того, що ОСОБА_1 було здійснено, а правоохоронними органами було зафіксовано, хоча один факт продажу слабоалкогольного напою, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушенням, суду не надано.

Факт знаходження на прилавку магазину алкогольних напоїв може свідчити про намір у майбутньому здійснювати такий продаж, але не як про дії в торговельно-виробничій сфері за готівковий та безготівковий розрахунок.

Таким чином, суд позбавлений можливості відшукувати докази по справі.

Враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом наданні посадовими особами матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи те, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 164 КУпАП не доведений, то за таких обставин в діях ОСОБА_1 не вбачається складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому суд вважає за необхідне закрити провадження в справі.

Керуючись ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: