Справа № 199/784/24
ПОСТАНОВА

іменем України

01.02.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Єгипту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 349207, складеного 20.01.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зазначено, що: «20.01.2024 о 17:30 в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 , а саме: погрожував фізичною розправою, вбивством, виражався нецензурною лайкою, виганяв з будинку».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

У зв`язку із неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддею встановлено, що в порушенні, яке інкриміновано ОСОБА_1 , вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У той же час частина 1 ст. 129 КК України передбачає кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В цій справі зафіксовано, що 20.01.2024 о 17:32 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.01.2024 о 17:32 за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця у збудженому стані, зараз співмешканець ОСОБА_1 , 36 років, погрожує вбити доньку заявниці ОСОБА_6 8 років. Заявниця постійно плаче.

Згідно рапорту поліцейського УПП в Дніпропетровській області Можаровської М.В. від 20.01.2024 заявник ОСОБА_3 звернулася із заявою про вчинення відносно неї домашнього насильства її співмешканцем ОСОБА_1 . ОСОБА_3 разом із донькою ОСОБА_6 направлено до міського Шелтору надання психологічної допомоги жертвам домашнього насильства.

У відповідності до письмової заяви ОСОБА_3 від 20.01.2024 на ім`я начальника ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 20.01.2024 близько 17:30 години її співмешканець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняв домашнє насильство відносно неї та її доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: розбив їй телефон, погрожував її вбити, а її хапав за волосся, бив по обличчю, виганяв з будинку, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством без обтяжуючих обставин).

Стаття 67 КК України у частині 1 визначає як обставини, які обтяжують покарання:

- 6) вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини або у присутності дитини;

- 6-1) вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Таким чином, погроза вбивством за наявності обтяжуючих обставин не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення; здійснення погрози вбивством за наявності обтяжуючих обставин зобов`язує у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що громадянка ОСОБА_3 у належний спосіб звернулася із заявою про погрозу її співмешканцем ОСОБА_1 вбити малолітню доньку ОСОБА_6 , 8 років, тобто за наявності обтяжуючих обставин, а саме: 1) здійснила виклик поліції на лінію 102 з мобільного телефону НОМЕР_1 , повідомивши про погрозу вбивства її малолітньої дитини співмешканцем; 2) по прибуттю екіпажу поліції на місце виклику звернулася до поліцейського із заявою про вчинення домашнього насильства; 3) склала письмову заяву від 20.01.2024 на ім`я начальника ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 20.01.2024 близько 17:30 години її співмешканець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погрожував вбити малолітню доньку, а заявницю хапав за волосся, бив по обличчю, виганяв з будинку (тобто вчиняв у присутності малолітньої доньки заявниці також дії, за які передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КК України).

Викладене надає судді можливість дійти висновку, що станом на 17:30 годину 20.01.2024 у громадянки ОСОБА_3 були реальні підстави побоюватися здійснення її співмешканцем ОСОБА_1 погрози вбивством її малолітньої доньки.

Статтею 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься, у тому числі, при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що в порушенні ОСОБА_1 є ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (за наявності обтяжуючих обставин), є всі підстави для винесення по справі постанови, передбаченої п. 3) ч. 1 ст. 284 КУпАП - про закриття справи та передачі матеріалів у відповідності до ст. 253 КУпАП прокурору для виконання вимог ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. 253, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 3) ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із передачею матеріалів прокурору.

Передати на підставі ст. 253 КУпАП матеріали відносно ОСОБА_1 за фактом погрози вбивством малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (за наявності обтяжуючих обставин), керівнику Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області для виконання вимог ст. 214 КПК України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко