Справа № 717/1025/23
Номер провадження 3-зв/717/2/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В. розглянувши клопотання про відвід та заяву про самовідвід судді Туржанського В.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.130КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 року адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив відвід судді Туржанському В.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП, а також суддя Туржанський В.В. заявив самовідвід в даній справі.

Адвокат Маланюк Н.Ю. заявив відвід судді Туржанському В.В. з тих підстав, що останній, розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 за ч.6 ст.130 КУпАП проявив упередженість, оскільки 14.07.2023 року виніс постанову, якою повернув матеріали на доопрацювання і при цьому самостійно вказав яким чином має бути виправлений протокол про адміністративне правопорушення та вказав, яким чином правильно має бути викладена об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП, тобто прийняв сторону обвинувачення, а також чинним законодавством прямо не передбачено можливості повернення протоколів на дооформлення, а види постанов, які може винести посадова особа, зазначені в ст.284 КУПАП. Отже, постанова судді Туржанського В.В. про направлення адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.130 КУпАП управлінню поліції для належного оформлення дає обґрунтований сумнів щодо неупередженості та безсторонності судді Туржанського В.В.

Розглянувши клопотання про відвід судді та матеріали справи, вважаю, що даний відвід судді Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанського В.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Процесуальне рішення при вирішенні даного питання має бути згідно КУпАП прийняте у формі постанови.

Відповідно, встановивши, що протокол і матеріали по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП складені неправильно, суддя прийняв процесуальне рішення у формі постанови повернення справи для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП і при цьому процитував положення ч.6 ст.130 КУпАП, а не викладав суть правопорушення, час, місце його вчинення, докази, тощо, тобто не викладав об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Тому вважаю, що винесення суддею Туржанським В.В. постанови повернення справи для належного оформлення не свідчить про його необ`єктивність чи упередженість при розгляді даної справи.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу, проте захисник Маланюк Н.Ю. не навів відповідних доказів та аргументів, які б вказували на упередженість судді Туржанського В.В. під час розгляду даної справи, тому в задоволенні заяви адвоката Маланюка Н.Ю. про відвід судді Туржанського В.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП слід відмовити.

30.01.2024 року суддя Туржанський В.В. подав заяву про самовідвід в даній справі.

Вважаю, що заява судді Туржанського В.В. про самовідвід в даній справі підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід(саовідвід) судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення N 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22 квітня 1994 року у справі Сайрава ді Карвальо, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98 р. "Ветштайн проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до п.66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" (Заява N 4785/02), набуло статусу остаточного 10.03.2010, офіційно опубліковано в «Офіційному віснику України» від 08.11.2010 2010 р., № 83, стор. 93, стаття 2932, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності . У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Відповідно до п.67 даного рішення Суду особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до п.69 даного рішення Суду, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Згідно п.70 даного рішення Суду у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Принцип неупередженості відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає: неупередженість судді є необхідною умовою для належного виконання ним або нею своїх обов`язків. Вона виявляється не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Пункт 2.5 вищезазначених принципів вказує на те, що суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього або неї не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що в даному випадку, в зв`язку з сумнівом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника щодо правомірності процесуальних рішень судді Туржанського В.В. в даній справі, у зв`язку з відсутністю в чинному КУпАП чітких процесуальних норм, які регламентують процесуальний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, в тому числі вирішення питань про відвід(самовідвід) для забезпечення довіри учасників процесу до судді, а також у зв`язку із заявою захисника про відвід виникли підстави для сумніву у безсторонності судді Туржанського В.В., суд вважає, що заяву про самовідвід судді Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанського В.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП слід задовольнити та відвести суддю Туржанського Володимира Васильовича від розгляду даної справи

Згідно частини 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до п.55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції, та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 .

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід), порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід) та визначення підсудності.

Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому вважаю, допустимим застосувати аналогію закону та аналогію права і в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Маланюка Н.Ю. про відвід судді Туржанського В.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП відмовити.

Заяву про самовідвід судді Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанського В.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 130 КУпАП задовольнити та відвести суддю Туржанського Володимира Васильовича від розгляду даної справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Телешман О.В.