Справа №705/971/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В., при секретарі судового засідання Романової О.М., розглянувши у судовому засіданні заяву судді Гудзенко Валентини Леонідівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. перебувають матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (справа №705/971/24; провадження №3/705/767/24).

14.02.2024 суддею Гудзенко В.Л. було заявлено самовідвід з посиланням на те, що суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 вбачається у тому, що він, будучи на момент вчинення правопорушення завідувачем відділу генетики, селекції та репродуктивної біології рослин НДП «Софіїіка» НАН України та суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, вчинив дії при наявності у нього реального конфлікту інтересів зумовленого підписанням службової записки за особистий вклад в загальні результати праці по підсумкам роботи за червень 2023 року з проханням виплатити премію працівникам відділу генетики, селекції та репродуктивної біології рослин та собі особисто.

Проте, на розгляді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. перебувала цивільна справа № 705/5802/23 (провадження № 2/705/755/24) за позовом ОСОБА_2 до акціонального дендрологічного парку «Софіївка» Національної академії наук України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за результатами розгляду якої 10.01.2024 було ухвалено відповідне рішення. В ході розгляду вказаної цивільної справи суддею Гудзенко В.Л. вивчався та досліджувався факт наявності конфлікту інтересів ОСОБА_2 із працівниками НДП «Софіївка» НАН України, який не знайшов свого підтвердження.

Враховуючи те, що суддя Гудзенко В.Л. при розгляді вищевказаної цивільної справи вивчала та з`ясовувала питання щодо наявності конфлікту інтересів між ОСОБА_2 , яка перебувала на відповідній посаді в НДП «Софіївка» НАН України, та іншими працівниками, надала оцінку вказаному факту, тому не може повторно досліджувати факт конфлікту інтересів між тими ж працівниками, встановлювати наявність конфлікту інтересів між ними та надавати оцінку їх діям, а відтак вважає за необхідне заявити самовідвід.

Суддя Гудзенко В.Л. викликалась у судове засідання для розгляду її заяви про самовідвід, однак в засідання не прибула, додаткових пояснень до поданої нею заяви про самовідвід не подала.

ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду заяви про самовідвід судді Гудзенко В.Л. не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Прокурор та представник УСР в Черкаській області в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Суддя ухвалив розглядати заяву судді про самовідвід за відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає заяву про самовідвід такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Згідно приписів ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до вимог чинного законодавства України незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів.

В Україні цей принцип реалізується в тому числі за допомогою встановлення у галузі процесуального права інституту відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки відвід - це заява про недовіру складу суду, що розглядає справу, з підстав, зокрема, наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Регламентуючи нормами права цей процесуально-правовий інститут, необхідно керуватися єдністю принципів здійснення судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, а вони однакові для усіх видів судочинства. Саме відвід є законодавчо передбаченою процедурою, яка б гарантувала сторонам незалежність, неупередженість та об`єктивність судді у ставленні до кожного з них, а відтак, була б гарантією реалізації цих принципів.

У відповідності до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Під час розгляду заяви судді Гудзенко В.Л. про самовідвід судді судом встановлено, що згідно самої заяви судді, на розгляді у судді Гудзенко В.Л. перебували матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Національного дендропарку «Софіївка» НАН України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у якій суддя Гудзенко В.Л. заявила самовідвід, протокол № 72/2024 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 01.02.2024 був складений відносно ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_2 не є стороною у вказаній адміністративній справі.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що заява про самовідвід не містить обставин, які за приписами закону виключають участь судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, адже предметом розгляду у даній справі є вчинення особою адміністративного правопорушення за обставин, які жодним чином не стосуються предмету розгляду зазначеної суддею цивільної справи за позовом ОСОБА_2 .

Отже заява про самовідвід зумовлена насамперед суб`єктивними внутрішніми переконаннями заявника і не вказують на наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості судді, внаслідок якого суддя не може брати участі у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики ЄСПЛ наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Розглядаючи суб`єктивні підстави, беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді, тобто наскільки суддя неупереджений та безсторонній у даній справі. Об`єктивний критерій визначається забезпеченням судом та його складом відсутності будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Крім того, при вирішенні заявлених відводів та самовідводів необхідно приймати до уваги рішення Ради суддів України № 46 від 07 вересня 2017 «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів», судова процедура вважається справедливою тільки тоді, коли вона спрямована на забезпечення верховенства права, законності, рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності, гласності та відкритості.

Професіоналізм, незалежність та неупередженість суддів є неодмінною гарантією справедливого вирішення судових спорів.

Тобто, виходячи із вищевикладеного, вивчення суддею в межах матеріалів цивільної справи за позовом одного із працівників НДП «Софіївка» НАН України, а саме ОСОБА_2 , яка не є стороною у даній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , обставин щодо наявності чи відсутності конфлікту інтересів у діях ОСОБА_2 , як працівника НДН «Софіївка» НАН України, не може слугувати підставою заявленого 14.02.2024 суддею самовідводу.

Будь-яких інших посилань та зазначення фактичних обставин, які моли б свідчити про упередженість головуючого судді Гудзенко В.Л. й викликати сумнів щодо об`єктивного та безстороннього розгляду ним зазначеного провадження щодо адміністративного правопорушення не надано.

На думку суду, сам по собі факт розгляду цивільної справи за позовом одного із працівників НДН «Софіївка» НАН України з приводу незаконного звільнення з посади, в ході розгляду якої фактично вирішувалося законність наказу про звільнення, за відсутності будь-яких інших даних, що можуть бути перешкодою для участі судді в розгляді справи, не є такою обставиною, що входить до визначеного ст. 75 КПК України переліку підстав для відводу судді, що може свідчити про наявність сумніву в неупередженості головуючого судді та виключає участь судді у кримінальному провадженні, що узгоджується з позицією, висловленою в рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 (зі змінами, внесеними рішенням Ради суддів України № 13 від 01 березня 2019 року).

При цьому суд зазначає, що суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, не зважаючи на будь - які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. самовідводу при розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентини Леонідівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Піньковський