ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , як ВПО - АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , як ВПО - АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496.20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 19 жовтня 2021 року о 12:30 год. керуючи транспортним засобом «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по проспекту Московському, 199, в м. Харкові під час вчинення маневру перестроювання не надав дорогу автомобілю «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 та допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що саме ОСОБА_2 не додержалась вимог п. 1.1, п.12. та п.12.3 ПДР України, не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, при виникненні небезпеки не вжила заходів та не впоралася з керуванням, перетнувши суцільну лінію та скоїла наїзд на його транспортний засіб «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Відповідно до з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст.9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Згідно з п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннями п. 10.3 ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 під час здійснення перестроювання не надав дорогу автомобілю «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху та допустив зіткнення з ним , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З матеріалів справи вбачається, що водій транспортного засобу «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 рухаючись по Московському проспекту 199 в м. Харкові та здійснюючи перестроювання, не надав дорогу автомобілю, який рухався по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, тим самим порушуючи вимоги п 10.3 ПДР України, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 в момент коли остання, вже рухалась в тій смузі в попутному напрямку на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 , внаслідок чого і сталась дорожньо-транспортна пригода. Дана обставина підтверджується схемою місця ДТП від 19 жовтня 2021 року, з якої вбачається, що автомобіль «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 рухався в крайній правій смузі по відношенню до транспортного засобу «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_3 , та саме автомобіль «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 під час перестроювання в ту смугу по якій вже рухалась ОСОБА_2 не надав дорогу автомобілю «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив з ним зіткнення.

Окрім того, доводи скаржника, що ОСОБА_2 не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, при виникненні небезпеки не вжила заходів та не впоралася з керуванням, перетнувши суцільну лінію та скоїла наїзд на транспортний засіб «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 , не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки, як було зазначено вище, та підтверджується схемою з місця ДТП, зіткнення автомобілів відбулося саме в той момент коли ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, тобто зіткнення відбулось в той момент коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав перестроюватися в ту смугу на якій знаходилась ОСОБА_2 та здійснювала рух.

Твердження ОСОБА_1 , що він 19 жовтня 2021 року о 12-30 год керуючи транспортним засобом Hafei Ruiyi» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по проспекту Московському,199 в м. Харкові, відчув технічну несправність троса зчеплення та увімкнувши аварійний сигнал мав намір здійснити аварійну зупинку також не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки надані ОСОБА_1 докази на підтвердження даної обставини жодним чином не підтверджують, що саме дана технічна несправність мала місце саме в час настання дорожньо-транспортної пригоди, так як наданий ОСОБА_1 акт про виявлення несправності та проведення ремонту транспортного засобу складений 29 листопада 2021 року, тобто більш ніж через 1 місяць від настання дорожнього транспортної пригоди, а видаткова накладна №15817 відповідно до якої ОСОБА_1 отримав від постачальника «ФОП ОСОБА_3 », трос зчеплення складена 28 жовтня 2021 року, тобто через дев`ять днів після настання ДТП.

Більше того, вказана ОСОБА_1 технічна несправність його транспортного засобу жодним чином не спростовує порушення ним п.10.3 ПДР України.

Належне обґрунтування наявності у діях ОСОБА_1 вини в достатній мірі підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №110372 від 19 жовтня 2021 року (а.с.1); схемою місця ДТП від 19 жовтня 2021 року, підписаної обома учасниками дорожнього руху без будь-яких зауважень та застережень (а.с.2); письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3,4);

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко