ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/1666/23

Провадження № 33/4820/239/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мариняка М.В. на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 23 листопада 2023 року близько 17.00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , що виражалось у словесних образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин; стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та доводи клопотання про поновлення строку оскарження

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Мариняк М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року, скасувати вказане судове рішення та закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Судове рішення ухвалено за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захиснику постанова не надсилалася, він її отримав лише 20 лютого 2024 року. Зазначене, на думку захисника, є поважною причиною пропуску строку на оскарження та його поновлення.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання захисника Мариняка М.В. про поновлення строку оскарження постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до статті 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006).

У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003).

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо такі підстави пропуску строку пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги. Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Таким чином, поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29.10.2010).

На підставі статті 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього можливості реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Крім того, нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту ухвалення постанови.

Як вбачається з наданих суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП надійшла до Летичівського районного суду Хмельницької області 04 грудня 2023 року та передана на розгляд судді Цибульському Д.В. (а/с 6). Після чого матеріали справи були відправлені суддею на доопрацювання.

19 грудня 2023 року матеріали справи повторно надійшли до Летичівського районного суду Хмельницької області після доопрацювання та були передані судді Лазаренку А.В. (а/с 13).

Під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою на предмет відповідності її вимогам КУпАП було встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 призначався та неодноразово відкладався за клопотанням захисника Мариняка М.В. (зокрема, 26.12.2023, 05.01.2024, 08.01.2024, 11.01.2024, 18.01.2024, 26.01.2024). Окрім того, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся. Суддя ухвалював рішення про його примусовий привід, однак працівникам поліції не вдавалося привести ОСОБА_1 до суду з підстав, викладених у рапортах, що містяться у матеріалах справи.

26 січня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, суддею ухвалено рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП. У той же день постанова судді направлена на адресу ОСОБА_1 (а/с 54), яка була вручена останньому 14 лютого 2024 року, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а/с 55).

28 лютого 2024 року захисник Мариняк М.В. звернувся до апеляційного суду зі скаргою на постанову, тобто пропустивши строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження захисник Мариняк М.В. посилається на те, що йому стало відомо про існування цієї постанови лише 20 лютого 2024 року.

З урахуванням викладеного вище, вважаю, що вказана обставина не може вважатися поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду.

Захисник Мариняк М.В. був обізнаний про існування адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 , зокрема про проведення судового засідання 26 січня 2024 року. Окрім того, у матеріалах справи міститься заява захисника Мариняка М.В. від 06 лютого 2024 року про видачу йому копії ухваленої постанови, з відміткою про отримання копії постанови 20 лютого 2024 року. Однак, з огляду на цю заяву, вважаю, що захиснику було відомо про існування рішення судді у справі щодо ОСОБА_1 , однак він протягом досить тривалого часу не знаходив можливості отримати копію такого рішення.

Відтак, як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так і його захисник Мариняк М.В. не були обмежені у своїх конституційних правах, мали об`єктивну можливість та навіть обов`язок цікавитися станом розгляду судового провадження щодо ОСОБА_1 . Окрім того, у матеріалах справи міститься заява захисника Мариняка М.В. від 06 лютого 2024 року про видачу йому копії ухваленої постанови, тож, цілком ймовірно, що захиснику було відомо про наявність рішення суду.

Натомість така доволі пасивна та байдужа поведінка захисника по відношенню до цього адміністративного провадження, яка зокрема проявлялася у його ставленні до відвідувань судових засідань у суді першої інстанції та до зацікавленості у результаті цього судового розгляду, призвела до суттєвого пропуску строку апеляційного оскарження, без наявності поважних причин.

У зв`язку з наведеними обставинами та з урахуванням положень частини 2 статті 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його ухвалення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 адвоката Мариняка М.В. подана зі значним пропуском встановленого законом строку на оскарження (останнім днем апеляційного оскарження було 05 лютого 2024 року, апеляційна скарга подана 28 лютого 2024 року).

Таким чином, оскільки наведені захисником в апеляційній скарзі причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, вважаю за необхідне відмовити захиснику Мариняку М.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статті 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Мариняку М.В. у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Апеляційну скаргу на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала - адвокату Мариняку М.В.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя