П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.11.2023 року о 17 год. 15 хв. в м. Києві на вул.Стеценка, 12, керуючи транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні та будь якої зміни напрямку руху не переконався що це буде безпечним, не надав дорогу транспортному засобу «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та скоїв зіткнення з ним, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2, 10.4, 2.10 ПДР та вчинив правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, його вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення (а.с.1-2), рапортом (а.с.3), схеми місця ДТП (а.с.4), письмовими поясненнями (а.с.5-7), протоколом огляду транспортного засобу (а.с.8), диском (а.с.11).

Вивчивши матеріали справи, суд вбачає в діях ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КупАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні та ст.124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, із вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, більш серйознішим є ст. 122-4 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції даної статті і таким стягненням повинен бути штраф, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст.122-4 КУпАП на думку суду, зможе виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, ст. 122-4, 124, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О. О. Павленко