Житомирський апеляційний суд
Справа №278/18/24 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка Андрія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Грабовського Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 22.12.2023 о 03 год. 05 хв. на 187 км автодороги М-21 поблизу с.Гуйва Житомирського району та області ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Hyundai Sonata", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав, що він не надавав працівникам поліції чіткої, однозначної та категоричної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, навпаки, він декілька разів погоджувався на проходження огляду, однак, поліцейські змовившись, здійснили оформлення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не надавши йому можливості реалізувати свої права. Також, суд першої інстанції залишив поза увагою обставини відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, оскільки на відеозаписі чітко видно відсутність у нього тремтіння пальців рук, коли він тримав у руках посвідчення водія, та нормальне реагування зіниць очей на світло. Окрім того, зазначив, що йому не було роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не надано направлення на огляд для проходження такого у медичному закладі самостійно.

В апеляційній скарзі адвокат Грабовський Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив постанову скасувати, закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Послався на незаконність постанови з огляду на відсутність безумовних та беззаперечних доказів підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Зокрема, апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, оскільки відеозаписом жодним чином не зафіксовано у останнього ознаки, начебто, наркотичного сп`яніння. З початку відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 абсолютно адекватно спілкується із працівниками поліції, нормально себе поводить та жодного тремтіння пальців не видно, а огляд зіниць відеозапис не відображає. На його думку, вказані обставини свідчать про недотримання працівниками поліції визначеного законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а тому, такий є недійсним.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кушніренка А.В., перевіривши доводи апеляційних скарг, приходжу до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №608373 від 22.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 22.12.2023 о 03 год. 05 хв. на 187 км автодороги М-21 поблизу с.Гуйва Житомирського району та області керував автомобілем марки "Hyundai Sonata", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.12.2023, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 22.12.2023; рапортом старшого сержанта поліції поліцейського взводу 1 роти 4 БУПП в Житомирській області ДПП А.Ярошинського; наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дослідив всі докази у справі, проаналізував їх і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційних скарг під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису фіксації обставин події та матеріалів справи вбачається, що у працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені водію та відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за змістом п.2 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі-Інструкція), поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційних скарг у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак наркотичного сп`яніння не є слушними.

На чітку пропозицію уповноваженої особи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, не зважаючи на те, що йому були роз`яснено про наслідки такої відмови. Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, який ним підписаний та який не містить будь-яких заперечень, що спростовує посилання останнього щодо сумнівів у його безумовній відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Порушень, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Посилання на неправомірні дії працівників поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, схиляння до вчинення правопорушення, не приймаються, як не підтверджені належними і допустимим доказами.

Наявний в матеріалах справи відеозапис містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Даний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, а тому є належним і допустимим.

Невручення ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я не є обставиною, яка виключає винність ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційних скарг не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційних скарг.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Грабовського Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич