Номер провадження: 33/813/891/24
Номер справи місцевого суду: 495/1430/24
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Малевича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Малевича Олега Вікентійовича на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. на користь держави з конфіскацією знарядь та засобів вчинення правопорушення. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 18.02.2024 року о 12 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодорозі Одеса-Рені (48 км. + 600м) на відстані 3900 метрів від лінії Державного кордону України (далі ДКУ) був виявлений ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину ДКУ в Республіку Молдову в пункті пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів влади, з уникненням прикордонного контролю, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП (а.с.14-15).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, представник ОСОБА_1 адвокат Малевич О.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП (а.с.19-24).

Судове засідання в Одеському апеляційному суді, призначене на 19.03.2024 року, на 12 год. 30 хв. не відбулось, у зв`язку із надходженням від представника ОСОБА_1 адвоката Малевича О.В. заяви про відкладення розгляду справи (а.с.39-40), у зв`язку із чим, розгляд справи було відкладено на 29.03.2024 року на 10 год. 40 хв. (а.с.41).

У судове засідання 29.03.2024 року до суду апеляційної інстанції прибув представник ОСОБА_1 адвокат Малевич О.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити (а.с.49-50).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляду справи користуватися юридичною допомогою, оскаржувати постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму Верховного Суду № 14 від 23.13.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2024 року, ОСОБА_1 по даній справі притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, розгляд вказаної справи відбувся без його присутності.

Так, згідно заяви ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, останній був повідомлений про розгляд справи відносно нього, призначеного в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області на 20.02.2024 року (а.с.10).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова ухвалена Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 22.02.2024 року, і матеріали справи не містять даних про те, що судом першої інстанції належним чином було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, а саме на 22.02.2024 року.

Із зазначеного вбачається, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , який при цьому відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП, не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції процедури розгляду адміністративного правопорушення, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомленої належним чином про час і місце судового засідання.

Стосовно суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненому діянні підтверджується матеріалами справи.

Так, положеннями ч.1 ст.9 Закону України «Про державний кордон» встановлено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Диспозиція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України одним із наступних способів: 1) поза пунктами пропуску через державний кордон України; 2) в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; 3) в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу; 4) в пунктах пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона незаконного перетинання державного кордону передбачає наявність прямого умислу, тобто виражається в навмисній формі вини, коли особа розуміє, що незаконно перетинає ДКУ та бажає вчинити такі протиправні дії.

Так охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308253 від 18.02.2024 року (а.с.3);

- поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що він рухався по автомобільній дорозі Одеса-Рені на таксі, намагався проїхати транзитну ділянку автодороги Одеса-Рені, з використанням підробленого тимчасового посвідчення зобов`язаного, серії НОМЕР_1 та довідку ВЛК, які за попередньою домовленістю купив у незнайомої особи за 5000 доларів США. Крім того, вказав, що документи придбав з метою подальшого незаконного перетину ДКУ в Молдову в пункті пропуску «Паланка-Маяки-Удобне». Більше того, ОСОБА_1 пояснив, що здійснив спробу незаконного перетину ДКУ в Республіку Молдова з метою примирення з дружиною, яка знаходиться в Португалії, так як він підлягає мобілізації, та офіційних документів для виїзду за кордон він не має (а.с.4);

- копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.5);

- копією закордонного паспорту ОСОБА_1 (а.с.6);

- копією тимчасового посвідчення зобов`язаного ОСОБА_1 з ознаками підробки (а.с.7);

- довідкою військово-лікарської комісії (далі ВЛК) ОСОБА_1 з ознаками підробки (а.с.8);

- рапортом помічника старшого зміни прикордонних нарядів старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» - лейтенанта ОСОБА_2 , який доповів, що 18.02.2024 року було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який слідував для виїзду з території України в Республіку Молдову в пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка». В якості документів, які дають підстави для виїзду за кордон пред`явив закордонний паспорт та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.11.2023 року, з ознаками підробки. Крім того ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину кордону в Республіку Молдову через пункт пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» з використанням тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (а.с.9);

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно до положень ст. 7 вищенаведеного Закону паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Крім того, за п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів;

Отже, кожна особа при проходженні паспортного контролю самостійно надає органу Державної прикордонної служби України документ, який надає право на перетин державного кордону України. У зв`язку з чим саме цей документ і підлягає перевірці працівниками прикордонної служби з метою встановлення його дійсності та належності відповідній особі. Таким чином, працівники прикордонної служби позбавлені можливості здійснити перевірку будь-якого іншого документа.

Згідно з Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних і резервістів із місця проживання без дозволу керівника відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 18 січня 2024 року у справі № 715/2635/22 зробив висновок щодо дій особи, яка пред`явила завідомо підроблений військовий квиток для перевірки працівникам Державної прикордонної служби України, вказавши, що використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено винною особою, незалежно від того, чи вдалося їй досягти поставленої мети.

У своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Малевич О.В. вказує, що згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 інкримінується перебування його на автодорозі Одеса-Рені та нібито здійснення спроби незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів. При цьому вказує, що автодорога Одеса-Рені не є пунктом пропуску через ДКУ.

Проте, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 було виявлено на транзитній ділянці автодороги «Одеса-Рені», де останній слідував для виїзду з території України в Республіку Молдову в пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка». В якості документів, які дають підстави для виїзду за кордон, пред`явив закордонний паспорт та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 15.11.2023 року, з ознаками підробки, у зв`язку із чим і був затриманий.

Доводи апеляційної скарги про те, що співробітниками Державної Прикордонної служби України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення були допущені порушення, та твердження захисника ОСОБА_1 про те, що заяву про визнання вини у скоєнні адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 написав під диктовку працівників Прикордонної служби України, апеляційний суд відхиляє, оскільки апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії даних працівників до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №308253 вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ч.1 ст.63 Конституції України та ч.1 ст.268 КУпАП , про що свідчить його підпис (а.с.3-зворот).

Необґрунтованими також є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи не містяться відеозапис, фотознімки та схеми правопорушення, на яких зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Малевич О.В. вказує, що ОСОБА_1 їхав до своїх бабусі та дідуся, які проживають у АДРЕСА_2 в Україні), що начебто підтверджується копію паспортів, однак даний факт спростовується поясненнями та діями самого ОСОБА_1 , який надав працівникам для перевірки закордонний паспорт та військовий квиток, і пояснив, що бажає виїхати за кордон, а саме до Португалії до своєї дружини.

Заява завірена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріально округу Запольською В.О., яка була додана до пояснень представника ОСОБА_1 адвоката Малевича О.В. про те, що ОСОБА_1 ніколи у шлюбі не перебував, не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, так як «дружиною» він може називати і іншу особу, з якою міг деякий час співмешкати.

Отже, вина ОСОБА_1 належним чином встановлена, та підтверджена сукупністю доказів, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Разом з тим, слід вказати, що суд першої інстанції у своїй постанові помилково вказав назву вулиці проживання ОСОБА_1 « ОСОБА_3 », в той час, як вірною є « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст.ст. 268, 277-2, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Малевича Олега Вікентійовича задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти постанову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. на користь держави, з конфіскацією знарядь та засобів вчинення правопорушення, та стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда