Провадження №: 3/336/73/2024
Провадження №3/336/73/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., секретаря судового засідання Іванченко О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

за участі ОСОБА_1 ,

встановила:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 619544 від 20.10.2023, складеного інспектором ВРОМ ДТП УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом Гєнєв М.Ш. слідує, що 20.10.2023 року приблизно о 10.10 годині по вул. Авраменко, біля буд. 13, в м.Запоріжжя, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110216», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконавшись у безпеці маневру допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Тoyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіль пошкоджено, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Окрім того, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 619545 від 20.10.2023, складеного інспектором ВРОМ ДТП УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Дембіцьким С.В. слідує, що 20.10.2023 року приблизно о 10.10 годині по вул. Авраменко, біля буд. 13, в м.Запоріжжя, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110216», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ставши учасником ДТП, місце пригоди залишив. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.10 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Постановою суду від 02.11.2024 справи об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, в той день не вчиняв ДТП та, відповідно, не зникав з місця пригоди. Він під`їхав до лікарні по вул. Авраменко у м.Запоріжжі та припаркував свій автомобіль на відведеній стоянці. Через деякий час підійшла його племінниця і вони поїхали на ринок ОСОБА_3 . Приблизно через пару годин зателефонував працівник поліції і повідомив, що він вчинив ДТП. Через 10 хвилин під`їхали поліцейські і почали складати протокол за ст. 124 та 122-4 КУпАП. Окрім того, склали протокол за ч.1 ст. 126 КУпАП, штраф за який він сплатив. Весь цей час поряд ним була його племінниця, яка була свідком цих подій. Зазначив, що його автомобіль не отримував жодних механічних ушкоджень. Заявив клопотання про допит його племінниці в якості свідка.

В судовому засіданні, в якості свідка, була допитана ОСОБА_4 , яка є племінницею ОСОБА_1 , яка пояснила суду, що 20.10.2023 її дядько ОСОБА_1 очікував її з лікарні на Авраменко в м.Запоріжжя. Після того, як вона сіла в автомобіль, вони поїхали на ринок ОСОБА_3 . Приблизно через пару годин зателефонували працівники поліції і повідомили, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, після якого зник з місця пригоди. Через хвили 5-10 під`їхали працівники поліції та склали протоколи. Наголосила, що жодне ДТП її дядько не вчиняв, увесь цей час вона було поруч з ним.

В судове засідання двічі викликався ОСОБА_5 , за заявою якого було складено протоколи відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні ДТП, а відтак і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення загальний.

Таким чином, особа несе відповідальність за ст. 124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, що характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що було звернуто увагу в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України та відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил. Вимоги цього пункту означають, що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху, чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі, безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху, будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП, заподіянню шкоди майну, здоров`ю та життю людей.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху України, зазначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи: протоколи про адміністративні правопорушення, схема ДТП, письмові пояснення, фототаблиця ДТП, не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окремо суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою складений з порушенням вимог Закону.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначені ст. 256 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція №1376).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №619544 від 20.10.2023 за ст. 124 КУпАП, суд встановив, що в ньому не зазначено потерпілу особу ОСОБА_2 , в той час як в схемі вказана особа зазначена та долучені її письмові пояснення до матеріалів справи, що є порушенням Інструкції № 1395) та статті 256 КУпАП.

Окрім того, з фотографій, які містять в матеріалах справи, судом не можливо встановити, чи були спричинені потерпілому матеріальну шкоду.

Із дослідженої схеми ДТП судом поза розумним сумнівом не встановлено, що саме ОСОБА_1 вчинив ДТП.

Окрім того, суд наголошує, що уповноваженою особою в протоколі не вказаний свідок ОСОБА_4 , яка була свідком подій.

Також, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним провадження у справі за ст.124 КУпАП закрити, оскільки згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП складом адміністративного правопорушення є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи той факт, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, то підстав для притягнення останнього за ст. 122-4 КУпАП відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 124, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 257, 276, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 та ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови складено 22.01.2024.

Суддя: Н.С. Звєздова