Справа №573/346/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Замченко А. О.
Номер провадження 33/816/39/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 573/346/23 за апеляційною скаргою захисника КРАМАРЕНКО І. В. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.03.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат КРАМАРЕНКО І. В. просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки після виготовлення другого примірника протоколу були внесені дописи у протокол, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, ознак алкогольного сп`яніння він не мав, що також не відображено в протоколі, технічний засіб був використаний з порушеннями інструкції з експлуатації, тому результати є недійсними.

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.03.2023 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 12.02.2023 о 10:30 у с. Вири по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Т4, р. н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння відповідно до результату огляду, проведеного за допомогою газоаналізатора Драгер, результат тесту 0,37‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Апеляційний розгляд справи згідно положень ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП призначався на 22.06.2023 (не відбувся за клопотанням захисника Крамаренко І. В. через її зайнятість у судовому засіданні в іншій справі та перебування ОСОБА_1 на військовій службі), 12.09.2023 (не відбувся за клопотанням захисника Крамаренко І. В. через її зайнятість у невідкладних слідчих діях та перебування ОСОБА_1 на військовій службі), 30.11.2023 (не відбувся за клопотанням захисника Крамаренко І. В. через її хворобу та перебування ОСОБА_1 на військовій службі).

26.03.2024 ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, а від його захисника Крамаренко І. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтовано зайнятістю адвоката у судовому засіданні в іншій справі, а також перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі.

Відповідно ч. 4-6 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п. 28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України») і «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06). «Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96).

У іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки це не суперечить положенням ст. 268, 294 КУпАП. Апеляційним судом було надано достатньо можливостей для ОСОБА_1 реалізувати своє право на доступ до суду, оскільки судові засідання призначалися чотири рази протягом тривало періоду часу, але своєї правової позиції в будь-який доступний спосіб ОСОБА_1 ні особисто, ні через захисника не висловив, а відтак такі дії неодмінно перешкоджають справедливому розгляду справи.

Клопотання про відкладення судового розгляду не спростовує вказаних висновків, так як неявка ОСОБА_1 і його захисника за неведених вище обставин не є перешкодою для розгляду справи згідно ст. 294 КУпАП. При цьому, як убачається з наданої захисником довідки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у певній в/ч, але будь-яких доказів того, що він, виходячи із роду військ, завдань, які виконує дана військова частина та її дислокації не має реальної можливості брати участь в судових засіданнях, в тому числі, і використовуючи засоби відеоконференції, не надано.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 117013 від 12.02.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_1 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, проведеного 12.02.2023, результат тесту - 0,370/00;

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, згідно яких останніми зупинений т/з під керуванням ОСОБА_1 , якому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі. Зі згоди ОСОБА_1 поліцейським проведено його огляд на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Драгер», результат якого становив 0,370/00. Цей результат ОСОБА_1 не заперечив, наміру пройти огляд у лікарні не висловив.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації є безпідставними.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського. При цьому, ознаки сп`яніння в протоколі зазначаються поліцейським тільки у разі відмови від проходження відповідного огляду.

Твердження апеляційної скарги захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 прав під час складання протоколу свого не підтвердження не знайшли. При цьому, ОСОБА_1 об`єктивно мав достатньо можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат.

Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги в тій частині, що зміст врученого ОСОБА_1 примірника протоколу відрізняється від того, який направлений до суду, оскільки з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП ця обставина суттєво не впливає на встановлення обставин вчинення правопорушення, не спотворює змісту протоколу та автоматично не створює ситуацію, за якої процесуальний документ є недійсним, а докази - недопустимими, оскільки при вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_1 , оскільки не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів стороною провадження у справі є підставою для визнання доказів недопустимими.

Таким чином, не зазначення в наданій ОСОБА_1 копії протоколу відомостей щодо дати документа, з якого встановлено особу водія, власника т/з, а також відсутність підпису свідка, не є підставою для визнання протоколу неналежним чи недопустимим доказом. Судом здійснений розгляд не копії, а оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначені всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в тій частині, що технічний засіб був використаний з порушеннями інструкції з експлуатації, внаслідок чого результати є недійсними, то вони є неприйнятними.

Так, згідно визначеної процедури, за наявності ознак сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія т/з здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки

Відповідно інструкції з експлуатації газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично. У разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.

Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було. Газоаналізатор без помилок показав результати тестування, які у подальшому роздруковані поліцейським. При цьому, прилад Драгер Алкотест 6820 не є приладом по вимірюванню температури повітря, тому поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища може не співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.

Придатність Драгер Алкотест 6820 до використання також підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про його повірку, чинне до 07.07.2023.

Крім того, варто зазначити, що ОСОБА_1 після отримання результату огляду поставив свій підпис в роздруківці показників огляду, був згоден з оглядом і не висловлював наміру проходити повторний огляд у закладі охорони здоров`я. У разі наявності у ОСОБА_1 хоч б якихось сумнівів у результатах огляду, він жодним чином не був позбавлений можливості пройти огляд у закладі охорони здоров`я у визначеному законом порядку, але цим правом він не скористався.

Згода ОСОБА_1 з результатом огляду відповідала його діям, тобто отриманий результат для нього був цілком очікуваним і співпадав із його умисними діями та психічним ставленням до керування т/з у стані алкогольного сп`яніння, тому роздруківка з технічного засобу Драгер Алкотест 6820, якою зафіксований стан сп`яніння ОСОБА_1 , чого він не заперечував, є допустимим і достовірним доказом, на підставі якого встановлені суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.03.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника КРАМАРЕНКО І. В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов