ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/5439/21 Номер провадження 33/814/94/24Головуючий у 1-й інстанції Новіченко Н.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Онопка В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 13 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Згідно з постановою судді, 17.03.2021 року о 00 год. 44 хв. у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, буд. 160/5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Онопко В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом направлялася судова повістка про виклик до суду на 13.07.2021р., однак поштова кореспонденція була повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за даною адресою», що не свідчить про належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені чинним КУпАП з метою встановлення істини у справі.

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис адміністративного правопорушення, що унеможливлювало для суду першої інстанції здійснити перевірку обставин, на які посилається працівник поліції.

Вказує, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складені на бланках, які були заздалегідь надруковані та заповнені однією особою - поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Ревою Д.А.

Вказані свідки взагалі не були присутніми в закладі охорони здоров`я та не могли бачити події, які там відбувалися та чути про відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

У своїх поясненнях свідки не зазначають про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння - запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та порушення мови. Тобто, сама вимога щодо медичного огляду повинна бути законною. З долученого до справи відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення мови. При цьому на відеозаписі чітко видно, що координація рухів ОСОБА_1 не порушена.

17.03.2021р. ОСОБА_1 особисто звернувся до фахівця з питань судово- медичної експертизи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, яким було складено висновок №272-2021, у якому зазначено, що на момент огляду у ОСОБА_1 будь-яких наявних тілесних ушкоджень або їх слідів встановлено не було.

Згідно «Висновку фахівця» з питань судово-медичної токсикології №16/7-Дм/21 п.п., відомо, що «При судово-медичному дослідженні сечі громадянина ОСОБА_1 , 1977 р.н., метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий. ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.

Зазначає, що є незрозумілими підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 оскільки матеріали справи не містять рапорту працівника поліції, в якому повинно бути зазначено причину зупинки транспортного засобу, згідно статті 35 Закону України «Про поліції», та інші відомості необхідні для встановлення вини правопорушника.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, передання керування іншій уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, а також щодо затримання транспортного засобу та доставлення його на зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді посилаючись на те, що копія постанови ОСОБА_1 взагалі не направлялася, у зв`язку з чим він був необізнаний про її існування. В матеріалах справи міститься супровідний лист датований 19.07.2021р. про направлення на адресу ОСОБА_1 копії постанови, проте поштового повідомлення з відміткою про вручення чи повернутої до суду поштової кореспонденції з відміткою про неможливість вручення матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що участі у судовому засіданні ОСОБА_1 не приймав, так само як і не був він повідомлений про результати судового розгляду, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження даної постанови підлягає поновленню.

ОСОБА_1 та його адвокат Онопко В.С. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025792 від 17 березня 2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ХОР «ОНД» від 17 березня 2021 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Огляд не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, в ході зупинки транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado 150», під керуванням ОСОБА_1 , в останнього працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомлено ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер у присутності двох свідків. В подальшому, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Після доставки ОСОБА_1 працівниками поліції в заклад охорони здоров`я, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, за результатами якої буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що постанова суду першої інстанції не відображає дійсні обставини справи, не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких навпаки вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано наявним у матеріалах справи відеозаписом, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 березня 2021 року.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.

Протокол складений працівниками поліції не містить жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія ОСОБА_1 виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не наголошував поліцейським про безпідставність зупинки транспортного засобу за його керуванням.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на відсутність у письмових поясненнях свідків даних щодо ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Отже, працівник поліції, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено із порушенням ст. 254 КУпАП не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис адміністративного правопорушення не впливає на зміст самого протоколу,

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Та обставина, що наявні в адміністративних матеріалах пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 складені безпосередньо працівниками патрульної поліції суд розцінює критично, оскільки такі обставини жодним чином не впливають на правильність змісту таких пояснень. Вказані пояснення були належним чином доведені до відома свідків працівником поліції, в графі «написано вірно, мною прочитано, зауважень до викладеного не маю» наявний підпис вказаних свідків.

Крім того, суд не приймає до уваги висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи №272-2021 від 17 березня 2021 року, наданий стороною захисту до апеляційної скарги, у якому зазначено, що на момент огляду у ОСОБА_1 будь-яких наявних тілесних ушкоджень або їх слідів встановлено не було. Згідно «Висновку фахівця» з питань судово-медичної токсикології №16/7-Дм/21 п.п., відомо, що «При судово-медичному дослідженні сечі громадянина ОСОБА_1 , 1977 р.н., метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий. ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, згідно п.12 розд.2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду №272-2021 від 17 березня 2021 року, огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має. Більше того, такий огляд ОСОБА_1 пройдений самостійно, по завершенню процедури складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, невідсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Відсутність доказів відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Те, що 13 липня 2021 року суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Толмачова Є.С., жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи.

Апеляційним судом встановлено, що розгляд даної справи вперше призначався до розгляду у суді першої інстанції на 12 квітня 2021 року, в подальшому судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями сторони захисту та неявкою ОСОБА_1

09 липня 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява від адвоката Толмачова Є.С. про неможливість участі у судовому засіданні у зв`язку з виїздом за кордон до 22.09.2021 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин суд першої інстанції правильно зробив висновок про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його адвоката Толмачова Є.С., оскільки останні, зловживаючи своїми процесуальними правами щодо заявлення клопотань про відкладення розгляду справи, затягували розгляд справи, намагаючись таким чином сприяти уникненню ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Крім того та обставина, що справа судом розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника, не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки останні скористалася правом апеляційного перегляду постанови суду шляхом подачі апеляційної скарги. Усі доводи та заперечення викладені в апеляційній скарзі було враховано та розглянуто апеляційним судом по суті.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник наданими правами, передбаченими КУпАП не скористались. Будь-яких інших доказів, які б могли свідчити про те, що участь ОСОБА_1 та його адвоката в судовому розгляді справи в суді першої інстанції могла би вплинути на рішення суду, надано не було.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що останній відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, обґрунтування апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Онопко В.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 13 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Онопка В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 13 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко