Справа № 699/198/24
Номер провадження № 3/699/160/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 18.01.2024 серії ААД № 048032 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 18.01.2024 о 16 год 11 хв в смт. Стеблів по вул. Пушкіна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В». Дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

З урахуванням того, що постановою серія БАД № 346375 від 27.05.2023 на ОСОБА_1 накладалося адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП ( ОСОБА_1 керував транспортним засобом не будучи пристебнутий ременем безпеки, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування та керував автомобілем не маючи відповідно категорії), дії ОСОБА_1 , викладені у протоколі, кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Під час складення адмінматеріалу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

Адміністративний матеріал крім протоколу містить копію письмових пояснень ОСОБА_1 , копію довідки про його звільнення; копії постанов серії БАД № 346375 від 27.05.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, серії БАД № 912068 від 18.01.2024 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою на ОСОБА_1 також накладено адміністративні стягнення у виді штрафу; диск із відеозаписом з місця подій, у тому числу щодо складення протоколу.

Відповідно до змісту письмових пояснень ОСОБА_1 18.01.2024 близько 16.20 год він дійсно керував транспортним засобом. Однак через порушення ПДР його автомобіль був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки його документів, було виявлено, що ОСОБА_1 керує автомобілем без посвідчення водія, оскільки ніколи його не отримував.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі також зафіксовано вказані пояснення ОСОБА_1 .

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Указане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Положенням ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Постановою серія БАД № 346375 від 27.05.2023 на ОСОБА_1 накладалося адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачені частиною другою статті 126 КУпАП, що підтверджується відповідною постановою.

Суд дійшов висновку, що складений щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого зазначено вище, відеозаписом з місця події, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , а також постановою про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, судом установлено, що 18.01.2024 о 16 год 11 хв в смт. Стеблів по вул. Пушкіна водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», а також вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає, що до правопорушника окрім штрафу має обов`язково застосовуватися додаткове стягнення у виді позбавлення права керування строком від 5 до 7 років, та може застосовуватися чи не застосовуватися оплатне вилучення транспортного засобу.

Ураховуючи, що автомобіль, яким на час вчинення правопорушення керував ОСОБА_1 , належить іншій особі, за вказаних обставин відсутні підстави для застосування до правопорушника додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та призначає йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Оскільки на правопорушника накладено адміністративне стягнення, суд стягує з нього судовий збір в сумі 605,60 грн., відповідно до ст. 40-1, ст. 283 КУпАП.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 126, 283-285, 307 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інші дані суду не відомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.