Справа № 739/750/23 Головуючий у 1 інстанції Іващенко І. К.
Провадження № 33/4823/104/24
Категорія - ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Кушнеренка Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 13 квітня 2023 року о 20 год 45 хв, на 175 км а/д Н-27 «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч», ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 13.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , яке спричинило пошкодження транспортних засобів.

13.04.2023 о 20 год 50 хв, на 175 км а/д Н-27 Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч, ОСОБА_1 , керуючи т/з VOLKSWAGEN «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.10 ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

13.04.2023 року о 21 год 30 хв, на вул. Центральна в с.Мамекине, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала т/з VOLKSWAGEN «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.10 «є» ПДР України, вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Постановою Новгород-Сіверського районного суду від 26 квітня 2023 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, ст.124 КУпАП, ч.4 ст.130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кушнеренко Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та факт вживання алкоголю, однак працівники поліції самостійно зробили висновок про час вживання алкоголю та зазначили, що це було після ДТП. При цьому, ОСОБА_1 працівники поліції знайшли у військовій частині та здійснили огляд на стан сп`яніння 13.04.2023 о 23.01 год, тобто більше ніж через 2 години після ДТП. Вважає, що фактично в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні, а про наявність оскаржуваного рішення суду дізнався лише 21 грудня 2023 року.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилися, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Кушнеренка Є.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена 26 квітня 2023 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 06 травня 2023 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи в місцевому суді, про наявність постанови суду дізнався лише 21 грудня 2023 року, а вже 27 грудня 2023 року захисником була подана апеляційна скарга, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, захисник оспорює постанову місцевого суду лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №158719 від 13.04.2023, ОСОБА_1 , 13 квітня 2023 року о 21 год 30 хв, на вул. Центральна в с. Мамекине, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, вживав горілку після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.10 «є» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер» від 13.04.2023, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного о 23 год. 01 хв. 13.04.2023 становив 1,81 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.4).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 після вчинення ДТП алкогольні напої не вживав, а керував автомобілем уже перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, після ДТП, учасником якої був ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній погодився та повідомив, що вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди, результат огляду - 1,81 проміле. При цьому, на неодноразові уточнюючі запитання працівника поліції ОСОБА_1 чітко стверджував, що спиртні напої вживав саме після ДТП (а.с.8).

Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував на те, що 13.03.2023 року, після дорожньо-транспортної пригоди, він перед сном випив близько 150 грамів горілки для сну (а.с.13).

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про порушення 2-х годинного строку на проведення огляду стан сп`яніння, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці за допомогою приладу «Драгер», після безпосереднього підтвердження факту причетності останнього до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, протягом двох годин, що цілком узгоджується із положеннями ч.4 ст.266 КУпАП.

Отже, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом і після вчинення ДТП, за його участю, вжив спиртні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.ст. 33, 36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, яка є найбільш суворою.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Кушнеренка Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний