Справа № 346/116/24
Провадження № 33/4808/394/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 та його захисника Тарасенка В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Тарасенка В.С. на постанову Коломийського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 1.01.2024 року 03 год 05 хв в с. Великий Ключів по вул. Шевченка, керував автомобілем Мазда 6 НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встанвовленому законом порядку за допомогою алкотест Dragen 6820 результат 0,65 проміле, тест № 5055. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з істотним порушенням вимог КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів. При проведенні його огляду працівниками поліції було грубо порушено вимоги п. 6 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки цей огляд проведено не на місці зупинки транспортного засобу, а в іншому місці, куди його було доставлено працівниками поліції, після декількох хвилин їзди на службовому автомобілі, що і було зафіксовано на відеозаписі. Цей факт визнається і чітко видно на відео. Допущено одразу декілька грубих порушень, зокрема: 1) особа, яка безпосередньо проводила зазначений огляд та інші особи, які були при цьому присутні не представлялись та не пред`являли своїх службових посвідчень; 2) при проведенні огляду не вказано чи мав спеціальний технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; 3) перед проведенням огляду на стан сп`яніння контрольний замір повітря не проводився, відповідно його результати учасникам огляду не демонструвались; 4) особа, яка проводила огляд не забезпечила стерильність приладу, зокрема як сам ОСОБА_1 , так і працівник поліції, яким проводився огляд неодноразово торкалися трубки (мундштуку) даного приладу своїми руками, хоча не були одягнуті у стерильні рукавиці. 5) відповідно до акту огляду свідки до такого огляду не залучались, однак на відео чутно як мінімум одну жінку, яка була присутня при проведенні огляду; 6) зазначені в акті огляду ознаки сп`яніння не відповідають реальній поведінці ОСОБА_1 , який на відео без ознак порушення мовлення нормально та адекватно спілкується з працівниками поліції, використовує при цьому складнопідрядні речення та намагається донести до них свою правову позицію, а також без жодних ускладнень пересувається, колір його обличчя нормальний; 7) ознаки сп`яніння зазначені в акті огляду та у рапорті працівника поліції, який долучено до матеріалів справи про адміністративні правопорушення, суттєво відрізняються; 8) акт огляду на стан сп`яніння та результат тесту складені працівником поліції (інспектор ОСОБА_3 ), який не має відношення до справи, оскільки відомості про нього не зазначені у протоколі. Ігнорування працівниками поліції бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Так, на відеозаписі видно, що на пропозицію працівника поліції щодо бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відповідає згодою, однак надалі працівник поліції починає вживати заходів для того, щоб будь-якою ціною домогтися від його підзахисного відмови від проходження такого огляду. Зокрема, замість того, щоб чітко роз`яснити його підзахисному право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, а також правові наслідки відмови від проходження такого огляду у вигляді складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, працівник поліції шляхом повторювання одного і того самого питання, яке зводиться до того чи він згідний із результатами огляду на стан сп`яніння, який щойно проведено, схиляє ОСОБА_1 до визнання результатів огляду і відмови від огляду у закладів охорони здоров`я. Схожа поведінка працівників поліції зафіксована і на дванадцятій хвилині відео, коли останні намагаються домогтися від мого підзахисного зізнання у вживанні алкогольних напоїв, а також на п`ятнадцятій хвилині, коли працівники поліції змушують ОСОБА_1 подихати на них і самостійно констатують факт алкогольного сп`яніння у нього, а також дають «прогнози» щодо результатів майбутнього огляду на стан сп`яніння. Така поведінка працівника поліції свідчить про ознаки провокації з метою штучного створення показників в роботі. Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП. Просить провадження по щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 та його захисника про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою. Постанова суду щодо ОСОБА_1 , не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Така копія йому не вручалася, що підтверджується його поясненням та відеозаписом події. Апеляційний суд розцінює це як істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності і підставою для безумовного скасування постанови суду. Суд не має повноважень на вручення копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції на місці події або поштою чи прямо в судовому засіданні.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи захисника про те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП та спеціальної Інструкції, водій ОСОБА_1 пройшов огляд не на місці зупинки свого транспортного засобу, а безпідставно був доставлений до іншого місця.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Тарасенка В.С. задовольнити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький