КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/577/2024
справа №362/5341/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №071855 від 08 серпня 2023 року, ОСОБА_1 08 серпня 2023 року о 08 годині 40 хвилин у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 1732 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1732 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Зазначає, що проживає у власному будинку, членами його родини є дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , чоловік дочки ОСОБА_6 та син ОСОБА_2 .

Вказує, що син постійно влаштовує сварки. Так, 08 серпня 2023 року близько 08 години ранку ОСОБА_1 зробив зауваження відносно наведення порядку в майстерні. Син вказав, що в нього все в порядку, почав лаятись та викликав поліцію.

Вказує, що факт перебування ОСОБА_1 в алкогольному сп`янінні, зазначений у рапорті чергового інспектора Волошиної М.Ю., є надуманим та доказами не підтверджений. Вказує, що жодні інші відомості не містять тверджень про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що зауваження сину відносно того, щоб прибрати сміття в гаражі, яким він користується з дозволу ОСОБА_1 , не може бути розцінено як домашнє насильство.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили.

Вирішуючи питання за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник вказує, що не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 07 жовтня 2023 року, коли отримав її копію засобами поштового зв`язку.

З матеріалів справи установлено, що згідно довідки про доставку повідомлення у додаток "Viber" документ "судова повістка-повідомлення про судове засідання в справі" на 04 вересня 2023 року о 09 годині 20 хвилин у справі №362/5341/23 від 29 серпня 2023 року сформоване 29 серпня 2023 року одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 .

Разом з цим, згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, контактним номером телефону ОСОБА_1 вказано НОМЕР_2 .

Інших відомостей про повідомлення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно даних супровідного листа від 20 вересня 2023 року копію оскаржуваної постанови направлено ОСОБА_1 . При цьому, матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Ураховуючи те, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, а також зважаючи на те, що апеляційну скаргу подано протягом 10 днів з моменту отримання копії оскаржуваної постанови, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозицією частини1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, у тому числі, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому аби повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були вчинені.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому, насильству" від 07 грудня 2017 року, домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З наведеного випливає, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно пункту 14 статті 1 вказаного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на батьків (мати, батько) і дитину (діти).

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ВАВ №071855 від 08 серпня 2023 року ОСОБА_1 08 серпня 2023 року о 08 годині 40 хвилин у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 1732 КУпАП (а.с.2).

Згідно даних рапорту інспектора-чергового відділу поліції №1 Обухівського РУП Волошиної М.Ю. убачається, що 08 серпня 2023 року о 08 годині 39 хвилин із служби 102 надійшло повідомлення про те, що 08 серпня 2023 року о 08 годині 38 хвилин за адресою: м. Васильків, вулиця Тракторна, 164А буянить батько. Заявник ОСОБА_2 . Телефон НОМЕР_3 (а.с.4).

З даних протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію убачається, що ОСОБА_2 пояснив, що 08 серпня 2023 року близько 08 години 30 хвилин за місцем проживання батько ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме психологічно знущався (а.с. 5).

ОСОБА_2 у письмових поясненнях вказав, що дійсно проживає разом з батьком та іншими членами родини за адресою: АДРЕСА_2 . Пояснив, що 08 серпня 2023 року близько 08 години 30 хвилин перебував за місце проживання, до нього підійшов батько та почав конфлікт на ґрунті недобудованого сараю, на що ОСОБА_2 відповів, що він добудований і що це його столярка. Батько продовжив конфлікт, під час якого психологічно давив на ОСОБА_2 та знущався (а.с.6).

ОСОБА_1 у письмових поясненнях вказав, що 08 серпня 2023 року о 08 годині 40 хвилин у нього виник конфлікт із сином через те, що син не допомагає по господарству, не оплачує комунальні послуги. Щоденно у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має місце конфлікт через спільне місце проживання. 08 серпня 2023 року виник конфлікт через те, що ОСОБА_1 сказав сину прибрати в подвір`ї та в його майстерні (а.с.7).

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 173-2 КУпАП, апеляційний суд зважає на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілому ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім того, надані сторонами по справі письмові пояснення свідчать про те, що між ними виникла конфліктна ситуація, що само по собі на не свідчить про вчинення психологічного насильства.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 психологічного насилля відносно ОСОБА_2 .

Також, судом першої інстанції не установлено та при апеляційному перегляді не виявлено, які конкретно образи висловлювались і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди психічному стану потерпілої особи, або що могли завдати таку шкоду.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно частини 1статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд робить висновок, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук