провадження №3/389/1912/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, за участюсекретаря судового засідання Данильчук Л.В., особи стосовно, якої, оформлено матеріали ОСОБА_1 , його представника - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №544052 від 09 грудня 2023 року ОСОБА_1 , 09 грудня 2023 року о 23:00 год. по в м.Знам`янка по вул.Калинова керував транспортним засобом ВАЗ 21047 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мовлення, в ході проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest 6810, результат огляду склав 0,44 проміле. Обстеження проводилось зі згоди водія під безперервний запис нагрудної бодікамери №28. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в скоєнному правопорушенні не визнав. Представник - адвокат Солонько О.С. у судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , та просить провадження у справі про притягненняостаннього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позиції зазначив, що 09 грудня 2023 року працівники поліції керуючись п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію України» (поліцейський може зупинити транспорті засобу у разі: якщо водій порушив правила дорожнього руху) не зупиняючи транспортний засіб «ВАЗ 21047», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , підійшли до ОСОБА_1 , який знаходився біля вказаного автомобіля, та, під час спілкування із останнім, повідомили йому, що він порушив п.9.2.б Правила дорожнього руху України, а саме він керував транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху.

Так, при перегляді відеозаписів не встановлено чи ОСОБА_1 порушує Правила дорожнього руху України, так як на відео не можливо ідентифікувати чи є порушення п.9.2.б Правил дорожнього руху України.

Свідки при спілкуванні із ОСОБА_1 та при складані протоколу про адміністративне правопорушення не були залученні, тобто не має очевидців законності дій працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу При ознайомленні із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Отже не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, представник вказує на те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 , за якими ознаками в них виникла підозра про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки: різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення.

Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, так як запах алкоголю з ротової порожнини рота не підтверджується жодними доказами, тобто це є суб`єктивною думкою поліцейського: порушення мови та порушення координації рухів не відповідає дійсності, так як під час перегляду відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 спілкується із працівниками, не запиняючись, мова його зрозуміла, чітко висловлює свою думку, при цьому ОСОБА_1 зі сторони в сторону не хитається, координацію рухів не порушене, не має тремтіння рук та всього тіла.

Тобто, працівники поліції порушили Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім того, перед початком застосування газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», працівник поліції, з метою перевірки вказаного газоаналізатора, за допомогою пластмасової трубки продув у газоаналізатор та показники його були нулі, після чого перед початком огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції своїми руками (на яких могли бути сліди антисептику, який містись спирт) вставив пластмасову трубку до газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», хоча ОСОБА_1 повинен сам вставляти трубку.

Працівники поліції, не запитали у ОСОБА_1 чи він згоден із результатами газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, працівники поліції порушили вимоги ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також представником ОСОБА_1 зазначено, що згідно відеофайлів, встановлено що поліцейський пише пояснення ОСОБА_1 , у службовому автомобілі без його участі, та після написання пояснення не прочитавши його та не надавши ОСОБА_1 з ними ознайомитись надав пояснення для підпису, в чому останній поставили свої підписи не ознайомившись із текстом пояснень, що свідчить про те, що працівник поліції міг викласти не вірні дані в пояснені.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції до суду надано диск з відеозаписом події. При цьому, зазначений доказ є неналежним та не може братися до уваги, як доказ вини з огляду на наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД 544052, в графі до протоколу додаються вказано: чек драгера, направлення, акт огляду на стан сп`яніння, заява на СМС повідомлення, пояснення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД 544025, а саму у пункті до протоколу додається, у якому відображаються дані про те, що додається до протоколу, не містить відомостей про здійснення такого відеозапису та зазначення технічного засобу, яким його здійснено.

Крім того, працівники поліції порушуючи права ОСОБА_1 , а саме не роз`яснюють його права й обов`язки, тобто порушують вимоги вище вказаної інструкції та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а саме не передали транспортний засіб іншій особі, яка має право керувати вказаним транспортним засобом, та, тимчасово не затримали транспортний засіб, шляхом його доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, а дозволили ОСОБА_1 їхати на автомобілі.

Таким чином, працівники поліції порушили вимоги інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Враховуючи викладене вище представник ОСОБА_1 адвокат Солонько О.С. просить задовольнити подане клопотання та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.ст.280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: акт огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 продув газоаналізатор «Drager Alcotest №6810», який показав результат 0,44%о (проміле) та зі вказаним результатом погодився; роздруківку з приладу «Drager», згідно з якою 09 грудня 2023 року о 23 год. 06 хв. ОСОБА_1 продув алкотестер «Alkotest Drager», який показав результат 0,44 %о (проміле); направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я; DVD диски з відеофіксацією вчиненого правопорушення.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду,на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведене повністю узгоджується із положеннями пункту 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, яким передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів.

Так, на відеозаписах з DVD диска вбачається, що повз припаркований на узбіччі поліцейській автомобіль проїхав транспортний засіб світлого кольору. Проте, ні марки, ні номерного знака вказаного автомобіля не зафіксовано. Згодом, поліцейський автомобіль почав рух та повернув в бік, де на узбіччі стояв припаркований автомобіль марки ВАЗ 21047, державний номерний знак НОМЕР_3 .

В цей час, по пішохідній доріжці йшов чоловік яким виявився ОСОБА_1 .. В подальшому виявилось, що припаркований автомобіль належить останньому. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що ним порушено п.9.2.б Правила дорожнього руху України, а саме він керував транспортним засобом не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, на що ОСОБА_1 заперечив. В ході розмови, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому не назвавши їх. В зв`язку із зазначеним поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на що останній погодився. Зі слів працівника поліції, результат огляду склав 0,44 % проміле алкоголю в крові, однак на відео цього не зафіксовано так як при демонстрації результату на бодікамеру монітор Драгера був засвічений і жодних показчиків на ньому видно не було. Крім того, на відеозаписі не зафіксована згода або ж відмова ОСОБА_1 із вказаним результатом.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, саме щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка має ознаки сп`яніння чи перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Проте, на дослідженому відеозаписі неможливо встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, в момент коли його зупинили працівники поліції він йшов вулицею, а його автомобіль стояв припаркований на узбіччі і не мав жодних ознак руху. Вказане свідчить про те, що доданий до протоколу диск з фіксацією вчиненого правопорушення не можна вважати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 ..

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Також суд приймає до уваги той факт, що працівниками поліції не зафіксовано факту згоди або відмови ОСОБА_1 з результатом проведеного за допомогою Драгера огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Крім того, йому також не було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, при цьому в матеріалах справи наявне відповідне направлення з тексту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Так, якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні (постанова суду апеляційної інстанції в справі № 446/1547/21 від 28 грудня 2021 року).

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів вручення ОСОБА_1 письмового направлення пройти огляд в медичному закладі, тому долучене до матеріалів справи направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки піддається сумніву.

Свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не залучались.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів представника ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини останнього не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М. Ябчик