Справа № 344/148/24
Провадження № 33/4808/271/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Шигірт
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Дворського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2024 року відносно нього,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,6 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 23.06.2023 року о 06 год. 07 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Княгинин, 44, керував транспортним засобом марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що він не отримав вчасно повний текст постанови суду, що позбавило його в 10-ти денний строк з моменту проголошення резолютивної частини судового рішення подати апеляційну скаргу. Вказує, що поліцейськими було порушено процедуру огляду його на стан сп`яніння, ознаки наркотичного сп`яніння вигадані поліцейськими, жодним документом такі ознаки не зафіксовані, на відеозаписі їх не вбачається. Сам огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводився, а всі графи протоколу не були заповнені. Суд першої інстанції ці обставини не залишив поза увагою та не дав їм належної оцінки. Не врахував суд і медичну довідку за результатами медичного огляду цього ж дня, відповідно до якої він не перебував під впливом психоактивних речовин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дворського В.М., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Як пояснив ОСОБА_1 , в день винесення оскаржуваної постанови, йому не була вручена її копія і він не знав мотиви прийнятого судом рішення.

Лише 15 лютого 2024 року він отримав в суді повний текст оскаржуваної постанови та зміг підготувати апеляційну скаргу.

Враховуючи зазначені обставини, стислий термін для апеляційного оскарження та незначний пропуск строку, апеляційний суд дійшов висновку про його поновлення.

Що стосується суті апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, суд першої інстанції не дотримався наведених вимог діючого законодавства, не з`ясував всі обставини справи, не дав доказам належну правову оцінку що призвело до необґрунтованих висновків.

Так, в результаті розгляду справи, суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння «зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці», проте, на законну вимогу працівника поліції, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки обставини викладені в постанові не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що його транспортний засіб був зупинений поліцейськими без законних підстав. Ніяких ознак наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було. Більш того, працівники поліції не проводили ніякого огляду для виявлення розміру зіниць та їх реакції на зміну світла. Про наявність у нього ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, йому не було повідомлено, а лише зазначено «про надходження інформації, що водій у стані наркотичного сп`яніння». Ніяких доказів про таке «повідомлення» йому не пред`явили. Через такі порушення він відмовився витрачати свій час та їхати на огляд до лікарні, оскільки не хотів, виконувати явно незаконні вимоги працівників поліції. Вважає, що працівники поліції зловживають своїми повноваженнями, чим порушують його права як громадянина України. Крім того, він є волонтером і поспішав на важливу зустріч. В цей же день, як тільки у нього з`явився вільний час, він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав відповідну довідку, яку надав суду.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а.с.7) вбачається, що працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Причину зупинення транспортного засобу поліцейські обґрунтували тим, що «отримали повідомлення про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння». Одразу водієві було запропоновано проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відповів, що він дуже поспішає, ніяких препаратів чи наркотичних засобів не вживав, а тому відмовляється їхати в лікарню.

Фактичні дані зафіксовані на відеозаписі з камер працівника поліції, пояснення ОСОБА_1 та протокол про адміністративне правопорушення були досліджені судом першої інстанції, проте, їм не була надана належна правова оцінка з огляду на вимоги діючого законодавства.

Не надано оцінки і тому факту, що справа не містить документів про офіційне надходження повідомлення про вчинення водієм правопорушення керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Так, ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинки транспортних засобів працівниками поліції та обов`язок поліцейських щодо інформування водіїв про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті.

Крім того, відповідно до ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначений у ст.266 КУпАП порядок визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.2 р.І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 р.І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 р.ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З детального аналізу наведених норм права вбачається, що водій може бути направлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для огляду на стан наркотичного сп`яніння, лише за наявності у водія конкретних ознак передбачених п.п.3, 4 Інструкції. Логічним є висновок, що за відсутності у водія наведених ознак сп`яніння, у працівників поліції не виникає підстав направляти його для медичного огляду на стан сп`яніння до закладів охорони здоров`я. Відмова водія виконувати безпідставну (необґрунтовану) вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння, не може мати наслідків у вигляді адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №613053 від 26.12.2023р. щодо ОСОБА_1 зазначені ознаки наркотичного сп`яніння «розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці». Формулювання перших двох ознак не відповідають інструкції, оскільки протокол не містить інформації про те, чи «дуже розширені» зіниці очей у ОСОБА_1 та неприродну блідість якої частини його тіла виявлено. Не зазначено і того, в чому полягає невідповідність його поведінки обстановці.

Як вбачається з відеозапису переглянутого апеляційним судом, при спілкування з поліцейськими поведінка ОСОБА_1 була цілком адекватна. Працівники поліції будь-якого огляду водія не проводили, не змінювали освітлення, не просили його заплющити та відкрити очі, у будь-який інший спосіб не перевіряли реакцію зіниць на зміну освітлення. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції, водій не виходив з автомобіля, спілкування з ним відбувалося в темну пору доби під світлом блимаючих проблискових маячків синього та червоного кольору, а тому виявити почервоніння чи неприродну блідість обличчя також неможливо.

На вимогу водія, працівники поліції не повідомили, чим обґрунтована їх вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Слід зауважити, що для направлення водія на медичний огляд, діюче законодавство не передбачає такої підстави, як «повідомлення що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння» (Розділ І Інструкції). Таке повідомлення могло бути лише підставою для зупинення транспортного засобу (ст.35 ЗУ «Про національну поліцію»).

Зазначені обставини спростовують фактичні дані внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, щодо наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння та законність вимоги про прямування до закладу охорони здоров`я на огляд.

Окрім іншого, хибність складеного протоколу про адміністративне правопорушення підтверджує і Довідка «про проходження позачергового лікарського огляду на предмет вживання психоактивних речовин» №243 від 26.12.2023р., відповідно до якої оглядом ОСОБА_1 проведеним в цей день о 09:05 год. лікарем Медико-діагностичного центру Гармонія Здоров`я встановлено відсутність протипоказань спричинених вживанням психоактивних речовин для виконання діяльності водія транспортних засобів. (а.с.13)

Зазначені порушення з боку працівників поліції та недоліки у протоколі про адміністративне правопорушення залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильних висновків та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки доведеності обставин викладених в протоколі, проте такі роз`яснення не були взяті до уваги судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд визнає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки до нього працівниками поліції внесені відомості, які явно суперечать фактичним обставинам. Крім того, протокол було складено в результаті дій працівників поліції, які явно суперечать вищенаведеним нормам права.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2024 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт