Справа № 473/169/24
Провадження № 33/812/97/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Голошаповою А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 582831 1 січня 2024 року о 23 год. 57 хв. в с.Білоусівка по вул.Садовій водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211440 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить трекінг відправлення 958 (а.с.33).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 1 січня 2024 року о 23 год. 57 хв. в с. Білоусівка по вул. Садовій водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211440 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №582831 від 2 січня 2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил, за що передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП.

До протоколу долучено відеозйомку подій, з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, від якого він відмовився, а також відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі. Сам ОСОБА_1 зазначав, що вживав алкогольні напої.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що 1 січня 2023 року він викликав поліцію у зв`язку з тим, що його дружина нанесла тілесні ушкодження спільній дитині та пішла з нею з дому, на телефонні дзвінки не відповідала. Ймовірно пішла до своїх батьків, які живуть у їхньому ж селі. Твердження ОСОБА_1 про те, що він повідомляв працівників поліції щодо вживання ним алкогольних напоїв, але вони незважаючи на це не заперечували проти того, щоб він керуючи своїм автомобілем показав дорогу до батьків дружини не заслуговують на увагу оскільки зазначене не підтверджується матеріалами справи та не звільняє його від адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за його відсутності слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що судом направлялась ОСОБА_1 судова повістка про розгляд справи 23 січня 2024 року. Зазначене поштове відправлення отримано ним в день розгляду справи.

Проте, права визначені ст.268 КУпАП поновлені судом апеляційної інстанції. Повідомлення про розгляд справи у суді апеляційної інстанції вручено ОСОБА_1 заздалегідь. Бажання бути присутнім під час розгляду апеляційної скарги , останній не виявив, будь-яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано. За такого, постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Встановивши всі обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність порушень ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил та відповідність встановлених обставин положенням ч. 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Тому підстав для скасування постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська