Справа № 444/4324/23
Провадження № 3/444/42/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії, номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків - судом не встановлені

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.11.2023 року о 00 год. 10 хв. в смт.Куликів, вул. Львівська Львівської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки "ВАЗ-2107", номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування транспортними засобами, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 653747 від 29.11.2023 року; копією постанови від 16.02.2023 р. згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу, рапортом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні полягає в тому, що він керував транспортним засобом будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Кваліфікація його дій за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин місця, способу вчинення правопорушення, та відповідно до п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 18 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. А тому, з врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин приходжу до переконання, що до правопорушника доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності , а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 126, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить ( сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 536,80 гривень судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 КУпАП.

Суддя