Справа № 948/99/24
Номер провадження 3/948/86/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

повторно протягом року, 05.02.2024 о 14 год 30 хв ОСОБА_1 по вул. Миру, 3, в с. Селещина Полтавського (Машівського) району Полтавської області керував автомобілем ВАЗ 2114 днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який зі згоди водія проведений із застосуванням Alcotest Drager 6810, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Повторно протягом року, 02.03.2024 о 19 год 10 хв ОСОБА_1 по вул. Пилипа Орлика, 2, в селищі Машівка Полтавського (Машівського) району Полтавської області керував автомобілем ВАЗ 21140 днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, але від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Повторно протягом року, 02.03.2024 о 19 год 10 хв ОСОБА_1 по вул. Пилипа Орлика, 2, в селищі Машівка Полтавського (Машівського) району Полтавської області керував автомобілем ВАЗ 21140 днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Постановою судді від 14.03.2024 адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднані в одне провадження (а.с. 42).

У протоколі про адміністративне правопорушення за 05.02.2024 ОСОБА_1 пояснень не надав (а.с. 2).

У протоколі про адміністративне правопорушення за 02.03.2024 (ч. 3 ст. 130 КУпАП) ОСОБА_1 зазначив, що вживав сидр (а.с. 22).

У протоколі про адміністративне правопорушення за 02.03.2024 (ч. 5 ст. 126 КУпАП) ОСОБА_1 зазначив, що згоден (а.с. 34).

У судове засідання ОСОБА_1 втретє не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошти (а.с. 47).

Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі, чи про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, а тому суд розгляну справу за відсутності ОСОБА_1 .

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень до суду надано:

-протоколи про адміністративні правопорушення, якими встановлені факти вчинення правопорушень (а.с. 2, 22, 34);

-результати тестування за допомогою Alcotest Drager 6810, у яких зафіксовано у ОСОБА_1 05.02.2024 о 14:30 год 1,78%о (а.с. 3);

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксована аналогічна інформація (а.с. 4);

-копію постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 5-10);

-довідку про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 11, 29);

-копія паспорта ОСОБА_1 (а.с. 12);

-заявка ОСОБА_1 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС повідомлення (а.с. 13);

-відеозаписи з місця пригоди (а.с. 14, 30, 40);

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 24).

Дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно д ч. 1-5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За приписами п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідальність за цієї статтею настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дії ОСОБА_1 у протоколах про адміністративні правопорушення кваліфіковані особою, яка його склала, за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Натомість до протоколів додана лише одна копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності протягом року за аналогічне правопорушення (а.с. 6-10).

Отже, дії ОСОБА_1 , який повторно керував автомобілем в стані алкогольного сп`ягніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не можна визнати такими, які вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, та кваліфікувати їх за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Водночас у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у цьому випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Тому на таку категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 потрібно перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, що притягається до адміністративної відповідальності та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих у протоколі.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Щодо правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з довідкою Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , посвідчення водія не отримував (а.с. 11, 29).

Відповідно до копії постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 6-10).

Отже, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Обставин, що пом`якшують відповідальність суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП суд визнає вчинення правопорушення за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України воєнного стану.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є вчинення правопорушення за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України воєнного стану.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд ураховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, його ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих провину обставин, майновий стан, а також те, що попередні заходи стягнення виявились не ефективними, а тому доходить висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, але без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не є у приватній власності останнього.

Для застосування до ОСОБА_1 більш м`якого заходу стягнення у виді штрафу суд не вбачає підстав, оскільки він ніде не працює та доходів не має.

Згідно зі ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Водночас відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

З огляду на викладені норми закону, а також ураховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції, уважаю необхідним цю постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування накладеного на ОСОБА_1 стягнення відраховувати з моменту його затримання.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

перекваліфікувати дії ОСОБА_1 із ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик