Справа № 750/247/24 Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С.
Провадження № 33/4823/225/24
Категорія - ч.4 ст.121 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Чикилевської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 02.01.2024, о 03 год. 53 хв., у м. Чернігів по вул. Василя Тарновського, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕАС №6967105 від 10.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 б ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду змінити, не позбавляти його права керування транспортними засобами, застосувавши до нього адміністративний арешт. Фактично вказує на відсутність підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він не є власником транспортного засобу, яким він керував, а взяв його у знайомої ОСОБА_2 для перевезення меблів, і саме вона мала вчасно пройти технічний огляд автомобіля.

Крім того, вказує, що він пенсіонер, не має змоги пересуватись без автомобіля, що погіршить становище його та сім`ї.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 4 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм, який протягом року був притягнутий до відповідальності за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті, транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 520588 від 02.01.2024, водій ОСОБА_1 02.01.2024, о 03 год. 53 хв., у м. Чернігів по вул. Василя Тарновського, 15, керував транспортним засобом ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕАС №6967105 від 10.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 б ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 вказував, що працює водієм, керує автомобілем, який перевозить хліб. Працівники поліції, перевіряючи документи встановили, що протягом року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 10.05.2023 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, що підтверджується постановою про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6967105 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме за керування цим же транспортним засобом, який мав технічні несправності (а.с.6). Відомості про її оскарження та скасування у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про те, що він взяв автомобіль для особистих потреб, а саме для перевезення меблів не заслуговують на увагу та спростовуються переглянутим відеозаписом, де видно, як ОСОБА_1 зазначає, що він водій і перевозить хліб. Крім того, він вже притягувався до адміністративної відповідальності за керування даним автомобілем, який мав технічні несправності.

Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 121 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про зміну постанови місцевого суду та накладення стягнення у виді адміністративного арешту не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки це погіршує становище особи правопорушника, а з апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить пом`якшити накладене стягнення. В даному випадку апелянт повинен заявляти вимоги про скасування постанови суду та винесення апеляційним судом нової постанови з вимогами призначити більш суворе адміністративне стягнення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай