Справа № 747/53/24
Провадження№ 3/747/51/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Талалаївка матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2024 року в 13 год 33 хв в смт Талалаївка на вул Центральна, 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння розширені зіниці очей, підвищена жвавість і рухливість ходи і мови, почервоніння очей, обличчя. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на приладі «Драгер» або ж проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав і суду показав, що 19 січня 2024 року в обідній час він їхав автомобілем в смт Талалаївка по вул Центральна. За ним їхала поліцейська машина, яка подала сигнал про зупинку і він зупинився. Коли до нього підійшли працівники поліції то він просив їх пояснити причину його зупинки, адже правил він не порушував, йому повідомили, що в нього ніби-то якісь ознаки наркотичного сп`яніння і запропонували пройти тет на вміст наркотиків в лікарні, він відмови вся, оскільки він не був в наркотичному сп`янінні, в нього не було часу їхати в лікарню, і йому не повідомили причини його зупинки.

Допитана в судовому засіданні інспектор з РПП СПД № 1 ВП № 1 Прилуцького РПВ Лихо Ю.В. суду показала, що 19 січня 2024 року під час патрулювання смт Талалаївка було помічено автомобіль, який рухався не впевнено зі сторони в сторону, хоча ніяких перешкод на проїзжій частині не було, дорога була мокра, але не слизько, тому було прийнято рішення про зупинку даного автомобіля для перевірки водія. Під час спілкування з водієм вона виявила у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, неадекватна поведінка підвищена рухливість, тому йому було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на місці пройти огляд не було можливості, так як у них відсутні засоби для цього, було виписано направлення, але водій відмовився, тому нею складено протокол за ч.1 ст 130 КУпАП за відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що було роз`яснено водію ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектора поліції, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З диску з відеозаписом, який долучений працівниками поліції до матеріалів протоколу, вбачається, що 19.01.2024 в 14:39 патрульний автомобіль на вул Центральна в смт Талалаївка рухається за автомобілем, який їде попереду. Коли автомобіль зупинився, до нього підійшла інспектор і запитала, чому автомобіль невпевнено їде, хоча перешкод руху немає. В 14:41 інспектор запитує водія, чи не вживав водій спиртне чи інших заборонених речовин, так як в нього є ознаки наркотичного сп`яніння, і пропонує йому пройти огляд в лікарні, оскільки на місці вони не можуть проводити такі огляди, водій запитує про причини зупинки, інспектор повторно роз`яснює, що причиною зупинки став непевний рух автомобіля. На відео записі в 14:44 та в 14:45 зафіксована відмова водій ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, і зазначає, що нічого забороненого він не вживав.

Суд приходить до висновку, що наданий працівниками поліції відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому береться судом до уваги при винесенні постанови.

Що стосується правомірності зупинки водія ОСОБА_1 , то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення. Все вищевказане узгоджується із статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію». За наведених обставин, доводи ОСОБА_1 про можливу незаконність дій працівників поліції щодо його зупинки суд визнає безпідставними, оскільки зупинка водія здійснювалась на підставі того, що в інспектора виникли підстави вважати, водій їхав не впевнено, хоча жодних перешкод на вулиці в той час не було, потім при спілкуванні інспектор виявила певні ознаки наркотичного сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписі зі службової боді-камери. Крім того, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП , оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України і в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Його вина в порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення крім дослідженого в судовому засіданні відеозапису також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19.01.2024 року серії ААБ № 260407 та додатками до нього. Суд вважає за необхідне зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Крім того, аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Невизнання ним своєї вини суд визнає як спосіб захисту і уникнення від накладення адміністративного стягнення. Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, і тому підлягає адміністративній відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та строками, установлених санкцією частини першої статті 130 КУпАП, та з роз`ясненням наслідків порушень строків сплати штрафу. Крім того, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 268, 283, 284, 301, 304, 307, ст. 130 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.В.Тіщенко