Справа № 441/2375/23 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 33/811/119/24 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника-адвоката Сергеєвої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23.09.2023 близько 20:21 год. на 22 км + 100 м а/д Н-13 Львів-Самбір-Ужгород керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді Бала Г.Т. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає, що судових повісток про виклик не отримував, у період з 26.12.2023 по 09.01.2023 перебував на амбулаторному лікуванні. Повний текст постанови отримав 12.01.2023, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суддею не враховано те, що протокол є недопустимим доказом, оскільки в такому відсутня інформація про свідків участь яких при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обов`язковою.

Відеозапис є фрагментарним, постійно переривається, тому теж є недопустимим доказом, матеріали справи не містять відомостей, що він був відсторонений від керування автомобілем, тому не можна стверджувати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що суддею не враховано те, що правопорушення, яке йому постановлено у провину не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того розгляд справи було проведено за його відсутності, що є порушенням ст.ст. 245, 268 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про поважні причини неявки суду не повідомив.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний про перебування у провадженні Львівського апеляційного суду апеляційної скарги. Слід також звернути увагу і на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про відкладення розгляду справи, як і не повідомив суд про неможливість прибуття до суду.

Тому, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник Сергеєва О.І. апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала, просила її задоволити.

Заслухавши захисника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 279712 від 23.09.2023 (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2023 (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.09.29023 (а.с. 7);

- заявою ОСОБА_3 від 23.09.2023 про те, що працівники поліції передали йому транспортний засіб марки «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 8);

- рапортом помічника чергового ВнП №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області Дунаса В.В. (а.с 9);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого на відео реєстратор службового автомобіля зафіксовано рух транспортного засобу марки «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , який було зупинено працівниками поліції, які роз`яснили ОСОБА_1 , що причиною зупинки є те, що не працює лівий габарит та не підсвічується задній номерний знак. У подальшому працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в медичний заклад, але ОСОБА_1 від огляду відмовився, що і стало підставою для складання протоколу (а.с. 10).

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що поліцейські не залучили свідків під час огляду, не може бути підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час огляду ОСОБА_1 інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою із врахуванням того, що здійснювалась фіксація технічними засобами.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі не викладено, які саме дії він вчинив, які б відповідали диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 23.09.2023 близько 20:21 год. на 22 км + 100 м а/д Н-13 Львів-Самбір-Ужгород керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що викладена у ньому фабула адміністративного правопорушення відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, у протоколі викладено, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не порушував ПДР, які б надавали поліцейським право на зупинку транспортного засобу, що у свою чергу підтверджується рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2024, яким скасовано постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7799063 від 23.09.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП , апеляційний суд до уваги не бере.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 28 грудня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах