ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/29/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дубового А.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд не визнав доведеними обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №039025 від 18 жовтня 2023 року, а саме, що 22 вересня 2023 року близько 19 години 00 хвилин громадин ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання вчинив відносно онуки ОСОБА_1 , домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме постійна образлива критика, засудження, словесні образи, приниження, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Дубовий А.М. просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті. Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2023 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, та вказано про те, що її повний текст буде складено та проголошено 14 листопада 2023 року. Ознайомитися із матеріалами справи 14 листопада 2023 року не вдалося, так як з 14:38 год по 17:22 год на території Тернопільської області було оголошено сигнал Повітряна тривога. Копію повного тексту оскаржуваної постанови вдалося отримати у приміщенні суду 16 листопада 2023 року. Зазначає, що:

судом першої інстанції допущено до участі у справі захисника, повноваження якого не були підтверджені належним чином;

з наявних у матеріалах справи відеозаписах вбачається, що ОСОБА_2 допустив висловлювання, які спрямовані на те, щоб принизити ОСОБА_1 ;

ОСОБА_2 вчинив щодо ОСОБА_1 економічне насильство, так як заперечував право ОСОБА_1 , як співвласника квартири, яка перебуває у спільній частковій власності;

судом безпідставно враховано як пояснення ОСОБА_3 так і пояснення ОСОБА_4 , так як ОСОБА_3 була очевидцем конфлікту до двох хвилин, а ОСОБА_4 взагалі не перебувала у кімнаті.

судом були неправильно оцінені пояснення ОСОБА_5 , який вказав на те, що ОСОБА_2 ображав ОСОБА_1 ;

місцевий суд безпідставно відхилив пояснення ОСОБА_1 ;

судом першої інстанції не було враховано факту здійснення погроз ОСОБА_2 про застосування фізичного насильства до ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи потерпілої ОСОБА_1 та її представника - адвоката Сампари Н.М., які підтримали свою апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Бутрина С.В. які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника потерпілої за її безпідставністю, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Апеляційний суд зауважує, що згідно викладеної у диспозиції статті 173-2 КУпАП суті адміністративного правопорушення адміністративна відповідальність настає саме за конкретні діяння, які повинні бути зазначені у протоколі, тобто має бути вказано конкретні вчинені особою дії чи бездіяльність та її причинно-наслідковий зв`язок зі шкодою фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Враховуючи викладене, домашнє насильство має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Самі по собі, конфліктні стосунки між родичами та вживання нецензурної лексики, не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені дії становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які би беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 вчинив щодо ОСОБА_1 економічне насильство і те, що судом першої інстанції не було враховано факту здійснення погроз ОСОБА_2 про застосування фізичного насильства до ОСОБА_5 , оскільки у складеному в даному випадку протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про вчинення ОСОБА_2 дій економічного характеру. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного протоколу відносно ОСОБА_2 , а інші обставини, в тому числі вчинення ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 економічного насильства та протиправна поведінка ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 не стосується обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №039025 від 18 жовтня 2023 року.

Твердження апелянта про те, що судом безпідставно враховано як пояснення ОСОБА_3 так і пояснення ОСОБА_4 , так як ОСОБА_3 була очевидцем конфлікту до двох хвилин, а ОСОБА_4 взагалі не перебувала у кімнаті суд апеляційної інстанції оцінює як такі, що не є підставою для скасування оскарженої постанови, так суд першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні допитав як ОСОБА_2 так і свідків події, які перебували у квартирі під час подій 22 вересня 2023 року, їх показання суперечностей не містять, є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому підстав не довіряти цим показанням апеляційний суд не має.

Доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку показань свідка ОСОБА_5 апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки під час допиту вказаного свідка в ході апеляційного розгляду він дав показання, які за своїм змістом аналогічні його показанням в суді першої інстанції, які наведені в оскарженій постанові. Зокрема, він підтвердив наявність конфлікту між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , агресивну поведінку останнього по відношенню до нього, однак свідок не підтвердив того, що ОСОБА_2 здійснював відносно потерпілої словесні образи чи приниження.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 . Також не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків, а тому ці доводи не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубового А.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя