Справа № 365/55/24
Номер провадження: 3/365/41/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"11" березня 2024 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділу поліцейської діяльності № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово офіційно непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Згурівського районного суду Київської області перебуває на розгляді вище зазначений адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741261, складеного 14.01.2024 поліцейським СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, 14.01.2024 приблизно 20 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , пояснив, що14.01.2024 домашнього насильства він не вчиняв. В той день він зробив зауваження сину його співмешканки ОСОБА_3 ОСОБА_2 , з метою його виховання, так як останній в телефоні заходив на заборонені сайти. Ніяких нецензурних слів він до нього не використовував, не кричав, не бив, не сварився. Навпаки пояснював ОСОБА_2 чого робити не можна. Про тимчасовий заборонний припис він нічого не знає. Наявність його підпису у приписі пояснює тим, що можливо все підписав поспіхом, не читаючи, оскільки в той вечір він їхав в лікарню за медичною допомогою, оскільки порізав собі руки.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що на нього ніхто не кричав, конфліктів вдома не було. Чого він викликав поліцію не знає.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що її син має психічні відхилення, перебуває на обліку у лікаря психіатра. 14 січня 2024 року її співмешканець ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до сина не вчиняв. Син образився на зауваження ОСОБА_1 , залишив їхнє місце проживання, викликав поліцію. Коли приїхала поліція ніяких скандалів, сварок вдома не було. Її син часто вчиняє такі дії, що відповідають стану його здоров`я. Вона та ОСОБА_1 навпаки намагаються допомогти її сину, все пояснюють, виховують.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У судовому засіданні досліджено:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 741262 (а.с. 2);

-копія тимчасового заборонного припису стосовно кривдника (а.с. 3);

-письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що за місцем свого проживання ОСОБА_3 забрала у свого сина мобільний телефон щоб останній не заходив на заборонені сайти. Після того у нього виник словесний конфлікт із ОСОБА_4 , під час якого ОСОБА_2 покинув своє помешкання та викликав поліцію. А також ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою в його бік. (а.с. 5):

-письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких він зазначає, що його мати забрала у нього телефон, а його вітчим почав проводити виховну бесіду, при цьому висловлювався нецензурною лайкою в його адресу (а.с. 6);

-довідка від 19.01.2024 про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року притягувався: 09.09.2023 ст. 183 КУпАП (штраф 850 грн); 09.09.2023 ст. 183 КУпАП (штраф 850 грн) ; 07.12.2023 ст. 173, 185, 173-2 ч. 1 КУпАП (громадські роботи 60 год); 18.04.2023 ст. 178 ч. 2 КУпАП (штраф 51 грн); 18.04.2023 ст. 183 КУпАП (штраф 850 грн); 02.05.2023 ст. 173-2 ч. 2 КУпАП (штраф 340 грн); 17.02.2023 ст. 173-2 ч. 2 КУпАП (штраф 340 грн); 05.08.2024 ст. 178 ч. 2 (штраф 51 грн) (а.с. 7).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами.

Зі змісту ст. 255 КУпАП вбачається, що обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що дійсно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративні правопорушення суддя звертає увагу на те, що у протоколі зазначено, що « ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 психологічного характеру, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_1 », тобто правопорушником є ОСОБА_1 і потерпілим ОСОБА_1 . Протокол не містить розкриття суті правопорушення, в чому воно виражалося, які дії вчинялись по відношенню до потерпілого. У протоколі не зазначено кваліліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-3 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, засулухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даного адміністративного матеріалу, суддя приходить до висновку про відсутність достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не доведена, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 265-1, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Л.М. Кучерява