ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1594/23Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/137/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю представника ОСОБА_1 адвоката Лех М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою суду, 18.11.2023 року о 12 год. 18 хв. ОСОБА_1 на автодорозі С200 207 Кудринці-Вільховець 3 км+800 м керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, однак пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Алкотестер Drаger 6810 ARAM-0601 та в КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляції ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує скаргу тим, що наявна у матеріалах справи постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за керуванням автомобілем поза населеним пунктом з неувімкненим ближнім світлом фар або денними ходовими вогнями не відповідає дійсним обставинам та даним, зафіксованим на відеозаписах поліцейських, оскільки він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, усунув невеликі технічні недоліки (перегрів двигуна), після чого запустив двигун, увімкнув ближнє світло фар та одночасно почав рух транспортного засобу, що пояснював працівникам поліції, однак, вони не взяли це до уваги.

Стверджує, що на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано його відмови від проходження огляду в категоричній формі.

Посилається на відсутність в нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: вираженого тремтіння пальців рук та різкої зміни забарвлення шкірних покривів обличчя, незалучення працівниками поліції до проведення огляду двох свідків, а також те, що на відеозаписах не зафіксовано вручення йому письмового направлення для проходження огляду в закладі охорони здоровя.

Вважає, що не мав права за власною ініціативою виклакати в якості свідків працівників поліції, які здійснювати огляд оскільки це суперечить принципу змагальності.

Також просить врахувати, що через стресову ситуацію пов`язану із зупинкою транспортного засобу під його керуванням він не міг надати юридичної оцінки своїм діям, тому був змушений звернутись в КНП Борщівська міська лікарня для підтвердження перебування його у тверезому стані.

В доповненнях до апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Лех М.Ю. посилається на відсутність у працівників поліції підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 оскільки водій одразу ж пояснював їм що здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, усунув невеликі технічні недоліки (перегрів двигуна), після чого запустив двигун, увімкнув ближнє світло фар та одночасно почав рух транспортного засобу. Також стверджує, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які є обов`язковою передумовою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується копією виписки з медичної карти амбулаторного хворого №10 від 18.11.2023 року, згідно якої при обстеженні ОСОБА_1 у КНП Борщівська міська лікарня 18.11.2023 року о 15 год. 10 хв. ознак сп`яніння не виявлено. Вважає що за наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на момент зупинки, при проходженні ним самостійно огляду в лікарні протягом нетривалого часу після цього в його крові було б виявлено залишки алкоголю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 , який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі - за змістом Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду обгрунтував даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №037001 від 18.11.2023 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використання технічних засобів, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №937108 від 18 листопада 2023 року, згідно з якою 18 листопада 2023 року о 12 год. 18 хв. на автодорозі С200 207 Кудринці-Вільховець 3 км+800 м водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.

Також судом було допитано в якості свідків дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка пояснила що після складення адмінпротоколу просила у працівників видати її чоловіку направлення для проходження огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя, проте, останні відмовили їй у цьому, а також поліцейських, які проводили огляд - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та які пояснили суду, що зупинили автомомбіль під керуванням ОСОБА_1 у звязку з тим, що він рухався за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, у процесі спілкування з водієм ними були виявлені у нього ознаки алкогольного спяніння, у звязку з чим водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння у визначеному законом порядку, проте, він відмовився від його проходження.

Однак, постанову суду не можна вважати обгрунтованою та вмотивованою оскільки у ній не розкрито змісту протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а лише перелічено назви вказаних документів.

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи поліцейськими, не можна чітко встановити чи рухався автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 поза населеним пунктом без ввімненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, що викликає обґрунтовані сумніви щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, не підтверджує факту порушення вимог ПДР україни, яке стало підставою для зупинки автомобіля під керуванням.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

ЄСПЛ у своєму рішенні Маліга проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення у звязку з тим, що його санкцією передбачено покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Також у п.21 рішення ЄСПЛ у справі Надточій проти України від 15.05.2008 визнано карний кримінально- правовий характер КУПАП та наголошено на тому, що обовязок адмністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обовязку доводити свою неприченість до скоєння правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ окрема категорія справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінальних оскільки є аналогічними за своїм складом ( рішення ЄСПЛ у справі Лучанінова проти України) та суворістю стягнення.

У відповідності до вимог вимогами ст.91 КК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

За наведених обставин, вважаю що правомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу , що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому у звязку з відсутністю підстав для проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння проведений огляд слід визнати таким, що не відповідає вимогам закону, викладені у постанові обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення(місце, час, спосіб та інші) не підтверджуються наведеними у ній доказами оскільки судом у постанові не розкрито зміст процесуальних документів, якими обгрунтовано вину ОСОБА_1 , а лише наведено їх назву, допит судом за власною ініціативою поліцейських суперечить принципу змагальності сторін.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід скасувати, провадження в справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, тому подану ним апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247,ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження в справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя