КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/1978/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року місто Київ

справа № 755/833/24

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Барбон Павла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник -адвокат Барбон П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, справу розглянуто не об'єктивно, з обвинувальним нахилом, упереджено, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не надано правової оцінки доказам, не взято до уваги доводи, пояснення та клопотання сторони захисту, справу розглянуто за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вказував, що автомобіль ОСОБА_1 за підозрою в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, працівниками поліції не зупинявся, підтверджень того, що зупинка автомобіля була з підстав визначених в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» в справі відсутні.

Зазначав, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, у зв'язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції, водій не був зобов'язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилався на те, що такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17.

Вказував, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, ознаки алкогольного сп'яніння, які нібито були виявленні у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками поліції виявлено та перевірено не було, матеріали відеозапису цього не містять, а тому, підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у працівників поліції не було.

Зазначав, що інспектор поліції не роз'яснив ОСОБА_1 його права та обов'язки, передбаченні ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Посилався на те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп'яніння та оформлення його результатів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ні адвокат Барбон П.О., ні ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Адвокат Барбон П.О. направив на адресу суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, вимоги скарги підтримує.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку ОСОБА_1 та його захисника такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9.а ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №728699, 23 грудня 2023 року о 10.40 год. в м. Києві на вулиці Братиславській, 13, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер ALCOTEST 6820» на запис камери. Результат огляду становить - 1,22%.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2023 року серії ААД №728699. Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав;

даними проведеного тесту за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 6820, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,22 %, який був підписаний ОСОБА_1 ;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного інспектором взводу №4 роти №1 БЗС ДПП капітаном поліції Хоменко П.В.;

відеозаписом з камери №ВК474067, №БК474773.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що підтверджень того, що зупинка автомобіля ОСОБА_1 була з підстав визначених в ст.35 Закону України «Про національну поліцію» в справі відсутні та із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, у зв'язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції, водій не був зобов'язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1146824 від 23 грудня 2023 року, водій ОСОБА_1 , 23 грудня 2023 року о 10.37 год., керуючи автомобілем, здійснив рух по смузі, яка передбачена для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17 ПДР України - ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам.

При цьому, з відео з камери вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за рух по смузі громадського транспорту (час на відео 10:34:04).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №728699 від 23 грудня 2023 року у ньому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп'яніння та оформлення його результатів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 , в якій останній підтверджує факт відсторонення його від керування 23 грудня 2023 року о 10.57 год. та зазначає, що транспортний засіб «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 буде знаходитися за адресою: місто Київ, вулиця Олени Теліги, 31/1.

Крім того, з відеозапису з камери вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (10:44:32), на що останній погодився (10:45:09). Після отримання результатів приладом «Драгер», ОСОБА_1 погодився з результатами проходження огляду (11:01:08).

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Барбона Павла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.