Справа № 686/5609/24
Провадження № 3/686/2271/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Піндрак О.О., з участю секретаря Біланя І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Хоми С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого агрономом в ТОВ «ПЕРРОМ ІНВЕСТ-УКРАЇНА»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 16 лютого 2024 року о 15 год. 48 хв. по вул. Театральній, 40 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.

Поясненнями самого ОСОБА_1 в суді про те, що дійсно він 16 лютого 2024 року о 15 год. 48 хв. керував автомобілем "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Театральній в м. Хмельницькому, де працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 у вищевказаних місці та час автомобілем та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку (ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція)) огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я підтверджується також: даними акту огляду щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів); поясненнями в суді свідка ОСОБА_2 , який підтвердив факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння; поясненнями в суді свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (інспекторів взводу № 2 роти № 4 БУПП в Хмельницькій області), які підтвердили факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявність в останнього ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я; постановою інспектора УПП в Хмельницькій області Галицького І.С. серії ЕНА № 1456242 від 16.02.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом у вищевказаних місці та час, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії; даними протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписів, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Суд відхиляє твердження захисника та ОСОБА_1 про те, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими в суді належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема відеозаписами, з яких видно як ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, в тому числі в присутності двох свідків, так і в закладі охорони здоров`я, проте він фактично відмовився (ухилився від огляду).

Також суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 про те, що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, оскільки останньому не ставиться у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а посилання на те, що працівники поліції не надали документи на прилад «Драгер», не звільняє його від передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху обов`язку пройти на вимогу поліцейського огляд на стан алкогольного сп`яніння та відповідно від відповідальності за відмову від проходження такого огляду. Разом з тим, як видно з відеозаписів надання документів на технічний прилад ОСОБА_1 не вимагав, поліцейським йому було озвучено назву приладу, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд, заперечень чи будь-яких сумнівів щодо технічного засобу ОСОБА_1 не висловлював.

Доводи захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (складення акту огляду з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, в який ОСОБА_1 не доставлявся) є безпідставними, адже останній відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я (п.п. 6, 8 Порядку).

Безпідставними також суд визнає доводи захисника про те, що підстав проводити огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у поліцейських не було, оскільки транспортний засіб під його керуванням ними не зупинявся, оскільки вони спростовуються відеозаписами, з яких видно як автомобіль поліцейських слідував за автомобілем "Toyota", номерний знак НОМЕР_1 , з якого після зупинки з місця водія вийшов ОСОБА_1 , якому поліцейський пояснив причину зупинки керованого ним транспортного засобу та при спілкуванні виявив ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, на очевидність якої була звернута увага залученим свідком.

Відхиляє суд і твердження захисника про неналежність і допустимість відеозаписів, долучених до матеріалів справи, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 Розділу І «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом ст. 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене у суду відсутні правові підстави вважати відеозаписи неналежними доказами по справі. Разом з тим, відеозаписи не є єдиним джерелом доказів адміністративного правопорушення, суд також враховує інші докази по справі, які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Посилання захисника на те, що до матеріалів справи долучено оптичний диск, на якому містяться фрагменти відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції, які між собою мають певний проміжок часу, що на думку захисника свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу порушили принцип безперервності її застосування, то такі суд вважає безпідставними, оскільки в цьому випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що ні Інструкція № 1452/735, ні Інструкція № 1395 не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про адміністративне правопорушення повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно з п. 15 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 № 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція № 1452/735, згідно з п. 1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Органом поліції долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з чинним законодавством України.

Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення в ході судового розгляду не встановлено, такий складений у відповідності до положень ст. 256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу є належним, достовірним і допустимим доказом в справі.

Наведені вище твердження захисника та пояснення ОСОБА_1 суд розцінює як намір останнього уникнути відповідальності за фактично вчинене.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, особи порушника, керуючись ст.ст. 401, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: