Справа 688/1489/24
№ 3/688/575/24
Постанова

Іменем України

05 квітня 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Цідик А.Ю., з участю секретаря судового засідання Зінченка Д.В., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 орган, що видав документ 6831 від 13.09.2018 року, РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

13 березня 2024 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_1 , а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, шарпав за одяг, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Отже, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, вину не визнав, надав суду свої письмові пояснення. В поясненнях зазначив, що раніше проживав з колишньою дружиною ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . У 2023 році шлюб було розірвано в судовому порядку за ініціативою ОСОБА_2 . Зазначена квартира є його приватною власністю, оскільки вона йому подарована і в квартирі проживає їх спільна повнолітня дочка ОСОБА_3 , але з ОСОБА_1 проживати не бажає з огляду на її неадекватну поведінку, зловживання алкоголем, від чого остання стає агресивною. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 пішла проживати в інше місце в м. Шепетівка, але інколи приходить до дочки. Крім того, вона ще лишається зареєстрованою за вищевказаною адресою, хоча він просив її не приходити, бо її нетвереза поведінка і агресивний характер буде провокувати на сварку, чого він уникав і уникає, бо по характеру він спокійна людина та не схильний до вказаного, тим більше на вчинення насильства проти особи. 13.03.2024 року ОСОБА_2 , як військовослужбовець був у відпустці та знаходився дома, дочка теж була в квартирі, але прийшла ОСОБА_1 до дочки, та була в сильному стані алкогольного сп`яніння і почала вести себе агресивно проти ОСОБА_2 , ображала його нецензурною лайкою, принижувала його, вчиняла проти нього психологічне насильство у його квартирі, що завдавало шкоду його здоров`ю, порушуючи у вечірній час його спокій та громадський порядок. Він неодноразово просив її припинити такі дії та покинути квартиру добровільно, але остання на це уваги не звертала, а продовжувала свої протиправні дії. Для припинення її неадекватної поведінки він взяв її за рукав одежі і намагався таким чином вивести її з квартири, тим самим припинивши її протиправну поведінку. Такі протиправні дії ОСОБА_1 грубо порушували громадський порядок, його спокій і нормальний спосіб життя, на його неодноразові словесні попередження припинити протиправну поведінку і залишити квартиру, остання не реагувала, а тому захищаючи свою гідність і здоров`я у своїй власності він мав право припинити такі дії шляхом примусового виводу її з квартири, при тому вважав, що не перевищив меж необхідної оборони, на яку мав право згідно із ст. 19 КУпАП, а згідно із ст. 17 КУпАП такі його правомірні дії виключають адміністративну відповідальність. Працівники поліції бачили її нетверезий стан, що вона безпідставно викликала поліцію і звинуватила його в домашньому насильстві, давала в такому стані пояснення, які є неналежними і недопустимими доказами з огляду на нетверезий стан ОСОБА_1 , але вони її не перевірили на такий стан, прийняли її неправдиві пояснення за основу складання термінового заборонного припису і протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 в свою чергу надав їм аналогічну заяву про вищенаведену протиправну поведінку про психологічне насильство з боку ОСОБА_1 стосовно нього, але наслідки розгляду такої заяви йому не відомі. Просив суд закрити провадження по даній адміністративній справі проти нього за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на наявність письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких він детально виклав свою позицію в справі, та його заяву про розгляд справи за його відсутності, за відсутності заперечень потерпілої, яка з`явилася до суду, суд дійшов висновку розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується:

-поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що станом на 13.03.2024 вона проживала однією сім`єю з колишнім чоловіком ОСОБА_2 та їх дочкою ОСОБА_3 в квартирі чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 . Вони мали різний бюджет, але вели спільне господарство. Вона працює вчителем в Ленковецькому ліцеї, а колишній чоловік, з яким шлюб розірвано в 2023 році, є військовослужбовцем. 13.03.2024 ввечері вона повернулася додому після додаткових занять з учнями та побачила вдома ОСОБА_2 , який був в стані алкогольного сп`яніння та ліг спати. Близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_2 прокинувся та безпричинно почав ображати її нецензурними словами, виганяти з квартири, шарпати за одяг. Побоюючись за себе та за дочку, вона викликала працівників поліції. За тиждень до цих подій, колишній чоловік застосував до неї фізичне насильство, вона показувала синці працівникам поліції, але із заявою про вчинення кримінального правопорушення вона не зверталася, щоб чоловіка не відправили на передову. Насильство в сім`ї ОСОБА_2 вчиняв щодо неї систематично, як в шлюбі, так і після його розірвання. Твердження ОСОБА_2 про те, що вона не проживала в квартирі, а лише приходила до дочки, є неправдивими. Жодних протоколів на неї працівники поліції не складали;

-поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка суду пояснила, що є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які розірвали свій шлюб, але проживали разом однією сім`єю по АДРЕСА_1 . 13.03.2024 її батько ОСОБА_2 прийшов у відпустку та перебував в стані алкогольного сп`яніння, почав чіплятися до матері, ображав її нецензурними словами, виганяв з квартири, шарпав за одяг, наказував вийти з квартири. Вона захищала матір, побоюючись за її здоров`я та життя;

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 566266 від 13.03.2024;

-заявою ОСОБА_1 щодо вчинення стосовно неї домашнього насильства від 13.03.2024;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 13.03.2024;

-терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №126430 від 13.03.2024;

-відеозаписом події від 13.03.2024.

З дослідженого судом відеозапису події видно, що ОСОБА_2 під час спілкування з поліцейським продовжив ображати ОСОБА_1 , зокрема декілька разів повторив щодо неї висловлювання «п`яна морда», не заперечував, що нецензурно виражався до неї, має бажання, щоб вона залишила його житло, тиснув на дочку ОСОБА_3 , щоб вона не втручалася не в свої справи, висловив намір написати зустрічну заяву на ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_2 про те, що колишня дружина станом на 13.03.2024 не проживала в його квартирі, а лише навідувалася до їх дочки, не підтверджені під час судового розгляду, спростовуються поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_3 .

Крім того, суд враховує, що домашнє насильство - діяння, що вчиняються між колишнім чи теперішнім подружжям, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Підстав для витребування з Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області матеріалів по заяві ОСОБА_2 суд не вбачає, оскільки станом на день розгляду справи, в суді відсутні будь-які протоколи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 .

Суд вважає, що невизнання ОСОБА_2 своєї вини в скоєнні цього адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне.

Істотних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , які б стали підставою для закриття провадження у справі, судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу ОСОБА_2 , який впреше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, з урахуванням принципу законності, справедливості та індивідуалізації, суд дійшов висновку, що до нього слід застосувати стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605 грн 60 коп.

Оскільки ця справа не пов`язана з виконанням військового обов`язку або під час виконання службових обов`язків ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що з нього слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 173-2, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Алла ЦІДИК