Провадження № 3/734/375/24 Справа № 734/231/24
ПОСТАНОВА

іменем України

12 березня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат, оператор, за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 707532 від 13.01.2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за керування 09.11.2023 року транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 834685 від 09.11.2023 року, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно 13.01.2024 року о 00.45 год. в смт. Козелець по вул. Соборності 21, Чернігівського району, Чернігівської області, керував транспортним засобом Ssang Yong Rexton, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування даним транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 13.01.2024 о 00 год. 31 хв. вимушено керував автомобілем марки Ssang Yong Rexton, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки виконував невідкладне завдання за наказом командира, пов`язане із забезпеченням оборони та захисту територіальної цілісності України. Просив закрити провадження у справі, оскільки діяв у стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Дії, які інкримінуються ОСОБА_1 вчинені останнім під час воєнного стану в Україні, введеного на Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023р. №64/2023, затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2023р. №2102-ІХ, який продовжений до теперішнього часу.

Положеннями пункту 2 вищезазначеного Указу Президента України було зобов`язано військове командування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Як вбачається з правових норм статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок, до якого входить, у тому числі, проходження військової служб, полягає у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. І це є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Приписами пункту 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено обов`язок військовослужбовця виконати наказ командира сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до довідки начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 №24 від 04.01.2024 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки пояснення начальника штабу-заступника командира загону технічних видів розвідки 54 окремого розвідувального батальйону капітана ОСОБА_3 , в підпорядкуванні якого перебуває солдат ОСОБА_1 повідомив, що солдат ОСОБА_1 перебував на постійному бойовому чергуванні з 04.09.2023 року по 29.02.2024 року. 13.01.2024 ОСОБА_1 отримав усну вказівку від командира щодо негайного виконання завдання в межах бойового розпорядження командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №2134*/ОКП для доставки необхідних медикаментів до місця призначення. Тому останнім за умов крайньої необхідності було прийнято рішення щодо використання транспортного засобу для виконання завдання по забезпеченню оборони та захисту територіальної цілісності України.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчинені дії особою у стані крайньої необхідності.

Оцінивши матеріали, дослідивши докази та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, тобто виконання наказу командира підрозділу, а тому у відповідності до п. 4 ст.247 КУпАП справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 126, 247, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя