КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/4315/23 Суддя І інстанції - Попович О.В.
Провадження № 33/824/349/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьменка Є.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює ТОВ «Деліт Трейд», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Постановою суду встановлено, що 10 липня 2023 року о 10:00 в с. Безп`ятне Обухівського району Київської області по вул. Васильківська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установлену законом порядку у медичному закладі, у лікаря нарколога та підтверджується висновком закладу № 508 від 10 липня 2023 року, чим порушив пункт 2.9А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Кузьменко Є.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на упередженість, незаконність, необґрунтованість постанови, порушення судом вимог чинного законодавства, просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023 та закрити справу у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції було винесено ухвалу про витребування доказів, що в свою чергу виходить за рамки безсторонності, адже в такий спосіб, суд шукає додаткові докази, з метою притягнення особи до відповідальності, чим перебирає на себе функції обвинувачення. Апелянт зазначає, що після того як стороною захисту, було зауважено, що працівниками поліції до суду наданні фрагментарні відеозаписи, де по першому епізоду особі пропонують пройти огляд на місці стоянки автомобіля та відсутність того факту, що не підтверджується факт керування, суддя з власної ініціативи порушуючи баланс в судовому процесі доказування вирішив витребувати у поліції додаткове відео, а в медичному закладі додаткові докази проходження ОСОБА_1 процедури освідування.

Крім того, апелянт зазначає, що той факт, що суддя не досліджував відео матеріали підтверджується і розпискою від 14.09.2023 року в якій зазначено, що під час ознайомлення відеофайлами не вдалося ознайомитися, так як вони не відкриваються. Будучи зацікавленим у притягненні ОСОБА_1 до відповідальності та не бажаючи достеменно з`ясувати всі обставини, суд не досліджував усіх доказів, «під час розгляду справи суддею не переглядалось відео, яке було додатково надане і не могло бути оглянуто», і це підтверджує неповноту розгляду справи та не дослідження усіх доказів, адже той факт що відео не відкрилось суддя так і не зазначив в постанові.

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції зазначає, що винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак це не відповідає дійсності, адже свідки засвідчували лише факт проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння лише в місці стоянки автомобіля, а з відео бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами приладу Драгер та своєї вини не визнавав, виявив бажання проходити огляд в медичному закладі куди був і доставлений, але вже без свідків.

Крім того, апелянт зазначає, що було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому особа не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки якщо б огляд проводився в медичному закладі то до матеріалів мали бути долученні результати огляду того приладу яким проводився огляд, натомість в протоколі відображенні показники, які викликали сумніви у ОСОБА_1 після яких він повідомив про лікарню, але суд і на ці обставини не звернув уваги, чим надав перевагу одним доказам над іншими. Апелянт вказує, що під час їх розмови з ОСОБА_1 під час укладення договору на правничу допомогу він повідомляв, що в медичному закладі він продував прилад двічі один раз показник показав 0,23 проміле інший раз 0,2 проміле, а на те що в протоколі зазначенні інші показники під час складання протоколу не звернув уваги. Крім того роздруківка тесту містить інформацію щодо якогось ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 , особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України складений стосовно ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, оскільки останній не порушував правил дорожнього руху, а саме п. 2.9 а, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. за №1306 , оскільки останній не керував транспортним засобом, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився без відповідного направлення, і це є порушенням процедури на огляд, а результатів огляду до матеріалів справи не додано.

Крім того, апелянт зазначає, що як в протоколі про адміністративне правопорушення, так в матеріалах справи про адміністративне правопорушення загалом відсутні беззаперечні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зокрема результати застосування технічних засобів Інспектором поліції та фіксування результатів огляду, а ознаки стану сп`яніння, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не є доказом перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в стані сп`яніння, оскільки в матеріалах відсутнє таке підтвердження, інспектор не зазначає що водій був зупинений з ознаками алкогольного сп`яніння, адже з матеріалів видно те, що ОСОБА_1 перебуває на тротуарі біля автомобіля.

Апелянт вказує, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння проведена з порушеннями, самого факту керування автомобілем та показників які були зафіксовані в медичному закладі не має, а тому вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак його захисник подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність його підзахисного, а тому відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Кузьменка Є.А. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до п.п. 1, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

І як передбачає п. 7 розділу 1 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги адвоката, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№ 335710, згідно якого 10.07.2023 о 10:00 в с. Безп`ятне Обухівського району Київської області по вул. Васильківська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установлену законом порядку у медичному закладі, у лікаря нарколога та підтверджується висновком закладу № 508 від 10 липня 2023 року, чим порушив пункт 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та який в графі пояснення особи вказав, що алкогольних напоїв не вживав.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїКНП ««Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 10.07.2023, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 10.07.2023 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4), результатами спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, а саме тестом, цифровий показник якого становить 0,57 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰) (а.с.2), які зафіксовані й в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким ОСОБА_1 погодився засвідчивши своїм підписом (а.с.3), поясненнями свідків (а.с.5), відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с.7).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката про те, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не керував, та в матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то вони є неспроможними, з огляду на наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених під час апеляційного розгляду відеозаписів події вбачається, що під час активації відеокамери працівники поліції перебувають біля автомобіля та спілкуються, як було в подальшому встановлено з водієм ОСОБА_1 , у якого з`ясовують його анкетні дані, та напрямок руху. На що ОСОБА_1 повідомляє, що рухався на автомобілі «Volkswagen Passat» д. н.з. НОМЕР_1 з м. біла Церква до м. Васильків. Надалі працівники поліції повідомляють, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння і йому необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою. За добровільної згоди ОСОБА_1 працівниками поліції проведено огляд за допомогою газоаналізатора Drager АLCOTEST - 6810, результат позитивний - 0,57 проміле. ОСОБА_1 з такими результатами огляду не погоджується, у зв`язку з чим його було доставлено в заклад охорони здоров`я, для проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння. В закладі охорони здоров`я, на вимогу ОСОБА_1 надати йому сертифікат про право здійснювати огляд, лікарем - наркологом йому було надано копію сертифікату. Надалі відеозапис не відтворюється.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, з відеозапису місця події чітко вбачається, що ОСОБА_1 не лише не заперечував, що керував автомобілем, а й сам підтвердив поліцейським, що керував автомобілем «Volkswagen Passat» д. н.з. НОМЕР_1 з м. біла Церква до м. Васильків. Заперечивши достовірність результатів огляду на місці події був доставлений до закладу охорони здоров`я, де відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду лікарем наркологом був проведений огляд та зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ні під час встановлення особи ОСОБА_1 , ні під час проходження огляду на місці зупинки та в подальшому в протоколі ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем.

Жодних порушень з боку працівників поліції чи процедури огляду на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 зазначений відеозапис не містить, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.

Посилання адвоката на зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення результатів огляду не лікаря - нарколога, а результатів проведеного огляду на місці зупинки, з якими ОСОБА_1 не погодився не заслуговують на увагу і спростовуються самим протоколом, згідно із яким медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установлену законом порядку у медичному закладі, у лікаря нарколога та підтверджується висновком закладу № 508 від 10 липня 2023 року.

Щодо посилань адвоката в апеляційній скарзі, на те, що результати огляду в закладі охорони здоров`я, як вказав йому про це ОСОБА_1 , складали 0, 23 проміле та 0,2 проміле, то вони є непереконливими, оскільки з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 508, на підставі якого було складено висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння слідує, що обстеження в медичному закладі здійснювалось за допомогою технічного засобу «АлкоФор 505» і його результат становив 0,371 проміле та 0, 366 проміле (при дозволених не більше 0,2 ‰). При цьому, згідно листа КНП ««Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» результати проведеного обстеження «АлкоФор 505» не роздруковуються, у зв`язку з технічною неможливістю, а заносяться до акту медичного огляду, а тому доводи адвоката в цій частини до уваги не беруться.

Твердження апелянта про те, що мундштук для алкотестера «АлкоФор 505» в медичному закладі в порушення вимог інструкції використовувався неодноразово є безпідставним, і спростовується відповіддю ТОВ «СОРБПОЛІМЕР_АНАЛІТИК», який є офіційним представником виробника вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, під торговою маркою АлкоФор в України, відповідно до якої повторне використання мундштуків, з огляду на конструктивні особливості роботи приладу, не впливають на процес відбору повітря під час тестування.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис подій не відтворюється щодо подій, що мали місце при проходженні огляду в медичному закладі, то вони є слушними, проте, вимоги ст. 266 КУпАП не передбачають обов`язкову наявність відеозапису при проходженні особою медичного огляду у лікаря-нарколога. Більш того, матеріали справи містять акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 508 КНП ««Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», в якому описано як проходження клінічного огляду ОСОБА_1 , так і результат проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу.

Посилання адвоката на те, що відсутність відеозапису в медичному закладі свідчить про те, що огляд лікарем-наркологом в порушення Інструкції проводився за відсутності поліцейського є неспроможним, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ААД№ 335710 складено працівником поліції за результатом огляду ОСОБА_1 в медичному закладі та на підставі висновку закладу № 508 від 10 липня 2023 року.

Також, всупереч доводам апеляційної скарги адвоката, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі здійснювався на підставі направлення на огляд водія транспортного засобу від 10.07.2023, що підтверджується копією даного направлення наданого КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

Посилання захисника на неправильне зазначення прізвища його підзахисного у чеку - роздруківці газоаналізатора Drager АLCOTEST - 6810, огляд за допомогою якого був проведений працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки прізвище ОСОБА_1 у чеку - роздруківці зазначено вірно.

Твердження апелянта про те, що суддя місцевого суду, витребувавши додаткові докази у провадженні фактично перебрала на себе функцію обвинувачення, що виходить за межі безсторонності, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки процесуальні дії судді, здійснені у ході розгляду даної справи з метою дотримання вимог ст. 245, 280 КУпАП щодо забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, та прийняття законного та обґрунтованого рішення не можуть свідчити про упередженість чи вказувати на те, що суддя місцевого суду не є безстороннім.

Висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи, а тому доводи апеляційної скарги, про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи перебрав на себе функцію обвинувачення, неповно та без дослідження доказів розглянув справу є безпідставними.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Відтак, будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьменка Є.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2023, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал