Справа №577/5362/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Семенюк І. М.
Номер провадження 33/816/328/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2023, якою він визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2023 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП було накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком один рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 21.09.2023 о 17:18 ОСОБА_2 по вул. Центральній в с. Дептівка Конотопського району Сумської області керував т/з Міцубісі Лансер, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. При цьому ОСОБА_2 , керуючи т/з, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху і здійснив наїзд на корову, внаслідок чого т/з отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3б, 12.1, 2.10 ПДР, а потім залишив місце пригоди.

На вказану постанову судді Радьком О. В. була подана апеляційна скарга від 27.11.2023, у якій він просить скасувати судове рішення, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, оскільки беззаперечних доказів керування ним т/з матеріали справи не містять, показання свідків не можуть доводити його вину, а також йому не роз`яснено наслідків притягнення до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, так як про позбавлення його права керування т/з дізнався лише 24.10.2023, коли працівниками поліції була винесена постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП. 03.11.2023 він уклав договір із захисником, а 09.11.2023 останній ознайомився з матеріалами справи і апеляційну скаргу було подано через електронний суд, яку в подальшому було повернуто.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду клопотання про поновлення процесуального строку, ОСОБА_2 та його захисник Рудейчук Я. В. в судове засідання не з`явились, до початку судового розгляду від захисника Рудейук Я. В. надійшла письмова заява про розгляд справи у її та ОСОБА_2 відсутність, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання про поновлення процесуального строку у їх відсутності, що не протирічить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданого клопотання, апеляційний суд вважає, що вказане вище клопотання про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права, а відповідно ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип «res judicata» (принцип юридичної визначеності) (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41; рішення від 29.10.2015 у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47). Високий Суд також визначив, що «під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».

Тобто, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 294 КУпАП і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних (об`єктивних) причин пропуску такого строку, оскільки процесуальними термінами визначаються часові межі існування правовідносин у справі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками справи, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , хоч і не приймав участі в судовому засіданні 06.10.2023, але про час, день і місце розгляду справи був повідомленим в установлений законом спосіб і не приймав участі в судовому засіданні через власне небажання.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він дізнався про позбавлення його права керування т/з лише 24.10.2023, коли працівниками поліції було винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення від 21.09.2023 за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і йому було відомо про дату, час та місце розгляду цих протоколів в районному суді, а тому він в розумні інтервали часу мав би вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного йому судового провадження з розгляду цих протоколів і ухвалених судом рішень, за наслідками розгляду вказаних вище протоколів. При цьому необхідно зауважити, що перебіг строку на апеляційне провадження починав спливати для ОСОБА_3 з дня наступного після ухвалення суддею суду першої інстанції постанови, тобто з 07.10.2023, і закінчився 16.10.2023.

Крім того, ні самим ОСОБА_2 , ні його захисником Рудейчук Я. В. не було надано доказів того, що з апеляційною скаргою на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2023 вони звертались за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Таким чином, починаючи з 07.10.2023 ОСОБА_2 не був позбавлений можливості оскаржити постанову судді у встановлений законом 10-денний строк, оскільки жодних поважних та об`єктивних причин пропуску цього процесуального строку або ж будь-яких обставин, які б перешкодили йому подати апеляційну скаргу не було, а ті обставини, на які посилається ОСОБА_2 у своєму клопотанні не свідчать про поважність причин пропуску строку.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, тому вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання про поновлення процесуального строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні його клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.10.2023.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов