ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 рокуСправа № 495/1395/24
Номер провадження 3/495/858/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка, Тарутинський район, Одеська область, місце служби та посади: НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ), військовослужбовець, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №272540 від 12.02.2024 з доданими до них матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

Із матеріалів справи вбачається, що 11.02.2024 о 22 год 15 хв під час несення служби в прикордонному наряді «Контрольний пост» районі автодороги Одеса-Рені, ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, а саме в порушення вимог п. 11 глави 2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 №1261 відволікався від несення служби в прикордонному наряді, спостереження за прилеглою ділянкою не здійснював.

12.02.2024 заступником начальника штабу-начальником віділу організації прикордонної служби Максимом БІЛЯКОВИМ відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ПдРУ №272540.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом складеним у відношенні нього згоден частково, у них була перезмінка та він взяв з машини телефон та просто тримав його в руках, проте відео не дивився. Щиро розкаявся та пообіцяв в майбутньому більше такого не вчиняти.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 272540 від 12.02.2024 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище та ініціали, особи, що склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про, що свідчать наявні у протоколі підписи.

Також, ОСОБА_1 скористався наданим йому правом та надав пояснення по суті правопорушення, зазначивши, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП визнає частково, щиро розкаявся.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Разом з тим, у КУпАП не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) «малозначність» означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам безпосередньо громадянам.

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23.02.2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) з метою забезпечення виконання рішення ЄСПЛ у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини. Рішення ЄСПЛ є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції. Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), де Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставину, що пом`якшує відповідальність (щире каяття), дані про особу порушника (вину визнав, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 172-18 КУпАП за малозначністю, оскільки діяння вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Отже, враховуючи наведені обставини та відсутність великої суспільної небезпеки, що не завдала значних збитків державним чи суспільним інтересам у даному конкретному випадку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю вчиненого ним діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 172-18, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП в силу малозначності, в порядку ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у праві про притягнення ОСОБА_1 , 17.08.1981 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина БРАТКІВ