Справа № 342/235/24
Провадження № 3/342/111/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гайдича Р.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, раніше притягувалася до адмінвідповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

за ч.2 ст. 184 КУпАП,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , повторно протягом року, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей.

Так, ОСОБА_1 починаючи із 11.12.2023 по 08.02.2024 за місцем свого фактичного проживання, по АДРЕСА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який протягом цього часу в нічний період доби не перебував в супроводі дорослих, бродягував та вчиняв пошкодження майна громадян, проникав до нежитлових об`єктів громадян в с.Торговиця Городенківської ТГ. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснено права згідно ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала. Суду пояснила, що її неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з нею, однак час від часу він залишається проживати в свого батька. І коли він не приходив додому вона думала, що він знаходиться в свого батька. Однак вона не пересвідчилась чи дійсно так було. Просила суворо не карати.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Грицюк було вручено копію протоколу і матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час оформлення матеріалів даної справи, зокрема під час повідомлення про права, в тому числі і права на захист, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які є в матеріалах справи, як і відсутні дані щодо оскарження дій працівників поліції та результатів такого оскарження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903018 від 08.02.2024 ОСОБА_1 в період часу від 11.12.2023 до 08.02.2024 за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: допустила його перебування протягом цього часу в нічну пору без супроводу дорослих, його бродягування, та те, що він проникав до приміщень в с.Торговиця де не проживають люди та пошкоджував майно людей.

У своїх поясненнях в протоколі ОСОБА_4 зазначила, що вину визнає, буде виховувати свого сина та контролювати його дозвілля.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 травня 2010 р. виконкомом Раківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, вбачається, що матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 », актовий запис за № 14 від 14 жовтня 2010 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 14 жовтня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Законом України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Тому неналежне виховання неповнолітньої дитини це правопорушення батьків і, як наслідок, настання відповідальності. Обов`язки батьків висвітлені в ст.150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. За невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягнені до різних видів юридичної відповідальності.

За ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, повторно протягом року від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, крім її показів, даних у судовому засіданні, стверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 903018 від 08.02.2024;

- поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.02.2024 де ними зазначено про перебування неповнолітнього в нічний час без дорослих та про його проникнення до житла жителів сТорговиця, де ніхто не живе, тощо;

- рапортах поліцейських;

- поясненнях ОСОБА_7 від 08.02.2024;

- протоколі бесіді із дитиною ОСОБА_8 , де зазначено, що її син ОСОБА_3 в нічний час не перебував дома, а був в с.Торговиця без нагляду дорослих, разом із своїм другом ОСОБА_8 проникав до будинків жителів с.Торговиця де ніхто не живе, тощо.

Згідно копії постанови Городенківського районного суду від 07.03.2023 ОСОБА_1 притягувалась до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КупАП, обираючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що вона неналежно відноситься до догляду за своїми неповнолітніми дітьми, особу порушниці та ступінь її вини, зокрема те, що вона вже протягом року притягувалась до відповідальності за аналогічне правопорушення, обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, тому приходить до переконання, що їй слід призначити адміністративне стягнення у межах санкції статті у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 23, 26, 33-35, 40-1, ч.1 ст.184, ст.ст. 221, 268, 283-287, 289, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.