Справа№938/52/24
Провадження № 3/938/77/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілої особи: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 , 08.01.2024 близько 20год 12хв. за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, а саме психлогічного характеру, що полягало у погрозі фізичною розправою та висловлюванні нецензурною лайкою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КпАП України.

У судове засідання 05.02.2024 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Потерпіла особа ОСОБА_2 в судове засідання на виклик суду, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Будучи допитаним у судовому засіданні 05.02.2024, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що з вересня 2023 року вони з дружиною проживають окремо, а саме дружина з їхнім спільним малолітнім сином проживає у будинку своєї бабусі, за адресою АДРЕСА_1 ,а він проживає за адресою АДРЕСА_2 . 08.01.2024 року він прийшов до місця проживання дружини, так як хотів побачити сина, якого не бачив протягом 2 тижнів. Зайшовши в коридор будинку він сказав дружині що покликала сина, оскільки він скучив і хоче з ним поспілкуватися. На що дружина відповіла, що не дозволить йому спілкуватися з сином, і якщо він не піде з будинку, то вона викличе поліцію. Він сказав, щоб викликала, оскільки нічого протиправного він не робить, а лише хоче побачити сина. Жодних образ чи погроз на адресу дружини він не висловлював. Він дочекався працівників поліції і все їм розповів. Вказав, що на даний час вони розлучилися.

В судовому засіданні 05.02.2024 розгляд справи було відкладено на 27.02.2024 та повторно викликано в судове засідання потерпілу особу.

В судове засідання 27.02.2024 з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпіла особа.

В судовому засіданні потерпіла надала пояснення в яких зазначила, що на даний час вона вже розлучена із ОСОБА_1 , та він є її колишнім чоловіком. В той час, коли мали місце зазначені у протоколі події, вони перебували у процесі розлучення. Зокрема, вказала, що з ОСОБА_1 вони спільно не проживають вже з кінця серпня 2023 року, вона разом з малолітнім сином проживає у будинку своєї бабусі. Протягом останнього часу між ними тривають напружені стосунки. ОСОБА_1 неодноразово вчиняє щодо неї психологічне насильство, погрожує фізичною розправою, з приводу чого вона зверталася в правоохоронні органи. 08.01.2024 ввечері ОСОБА_1 прийшов до будинку її бабусі і сказав, що хоче бачити дитину, однак син не хотів бачити його, оскільки був наляканий від попередніх разів, коли ОСОБА_1 кричав на неї та шарпав її, а тому вона сказала йому про це. Тоді він розлютився почав кричати на неї та погрожувати вбивством. Вона злякалася за своє та дитини здоров`я, а тому викликала поліцію.

Також надала суду копію листа Верховинського районного відділення поліції, про те, в грудні 2023 також мали місце події, під час яких ОСОБА_1 погрожував їй по телефону фізичною розправою, та з цього приводу працівники поліції проводили з ним профілактичну бесіду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої пояснення надані ним у судовому засіданні 05.02.2024. Також зазначив, що виконав вимоги тимчасового заборонного припису, винесеного щодо нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу особу, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 16, 14, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 , умисні дії психологічного характеру, які полягали у тому, що він ображав її нецензурними словами, та погрозах фізичною розправою.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534768 від 11.01.2024, відповідно до якого 08.01.2024 близько 20год 12хв. за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, а саме психологічного характеру, що полягало у погрозі фізичною розправою та висловлюванні нецензурною лайкою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.01.2024, згідно з якою ОСОБА_2 заявила про те, що 08.01.2024 близько 20.10год в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_2 . В ході даного конфлікту словесно погрожував фізичною розправою та вбивством, шарпав за одяг, що завдало їй психологічної шкоди.

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 08.01.2024, в яких вона зазначила, що ОСОБА_1 є її чоловіком, з яким вона перебуває у процесі розлучення. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не згідний з розлученням, то неодноразово погрожує їй фізичною розправою та вбивством, що завдає їй психологічного болю. Останні 4 місяці вона проживає окремо від чоловіка у своєї бабусі. 08.01.2024 близько 20.10год прийшов до будинку бабусі та розпочав конфлікт, в ході якого погрожував їй фізичною розправою та вбивством, поводив себе агресивно, шарпав за верхній одяг. Щоб захиститися вона застосувала перцевий балончик. Вказаними діями ОСОБА_1 їй завдано психологічної шкоди. Тілесних ушкоджень їй завдано не було.

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА 405327 від 08.01.2024, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено йому вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , строком на 10 діб з 21год 10хв. 08.01.2024 до 21год 10хв. 18.01.2024;

-поясненнями ОСОБА_2 наданими нею в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (висловлювання нецензурною лайкою, погрози та образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Окрім того, аналізуючи досліджені докази, показання особи яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, приходжу до висновку, що невизнання ОСОБА_1 своєї вини, є його правом та обраним способом захисту, спрямованим на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності та такі покази спростовуються показами потерпілої, яка суду ствердила, що ОСОБА_1 неодноразово застосовував щодо неї психологічне насильство, що викликало в неї психологічні переживання та тривогу за свою безпеку та здоров`я .

В ході судового розгляду не встановлено правових підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме: за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 30, 40-1, ч.1 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (триста сорок гривень нуль копійок) .

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Роман ДЖУС