Справа № 303/5733/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
02.04.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пензеника В. І.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого,
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Відповідно до постанови, 15 червня 2023 року, о 23 год 20 хв, у м. Мукачево, вул. Окружна, 16 «А», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду визначеним законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився о 01:04 год 16.06.2023, у м. Мукачево, по вул. Пирогова, 8, під час безперервної відеофіксації на БК 471642. Цими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Пензеник В. І. вказує на те, що постанова суду єнеобґрунтованою та незаконною, тому просить її скасувати. Зазначає, що суд у постанові не дослідив фактичні обставини справи, оскільки помилково зазначив, що відеозаписом підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження освідування. Апелянт вважає, що на відеоматеріалі зафіксовано, що водій саме через фізіологічні причини не зміг пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння і від проходження освідування не відмовлявся. Водночас медичні працівники з незрозумілих для апелянта причин не взяли у ОСОБА_1 на дослідження інший біологічний матеріал. Окремо звертає увагу на те, що поліцейські безпідставно зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . Також вважає, що медичний висновок складено з порушенням вимог законодавства, а саме пунктів 7-11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційним судом справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Пензеника В. І., які були належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать довідки про доставку SMS-повідомлень від 07.02.2024, між тим, у день розгляду справи, 02.04.2024, від адвоката Пензеника В. І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності апелянта та його підзахисного, - ОСОБА_1 . Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Пензеника В.І., апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд справи уже відкладався - 23.11.2023 (а. с. 66) за заявою адвоката Пензеника В. І. За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки є найбільш зацікавленим в її розгляді та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, і що адвокатом Пензеником В. І. саме в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, тому апеляційний суд, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Пензеника В. І.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №095842, 15 червня 2023 року о 23 год 20 хв у м. Мукачево, вул. Окружна, 16 «А», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду визначеним законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився о 01:04 год 16.06.2023 в м. Мукачево, по вул. Пирогова, 8, під час безперервної фіксації на БК 471642. Цим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Даними протоколу також підтверджується, що ОСОБА_1 ознайомлений з його змістом, копію процесуального документу отримав.
Викладені у протоколі обставини підтверджуються сукупністю інших доказів, які наявні у матеріалах справи, зокрема: копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7174478 (а. с. 12), письмовою розпискою ОСОБА_1 (а. с. 13), відеодиском, на якому зафіксовані події за участі ОСОБА_1 , у тому числі його відмова від проходження освідування, яку ОСОБА_1 аргументував тим, що він не має фізіологічної потреби, через що не може пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а. с. 15).
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7174518 від 16.06.2023, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а. с. 2). Із вказаної постанови також вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із її змістом.
Розпискою від 16.06.2023 підтверджується, що громадянин ОСОБА_1 підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 на місці зупинки, а саме за адресою: м. Мукачево, вул. Ілони Зріні, 13 (а. с. 3).
Довідкою, виданою згідно з обліковими базами даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України підтверджується, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 від 04.06.2004 (а. с. 5).
Вказані у протоколі обставини підтверджуються відеоматеріалом, який міститься на DVD-диску, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Так, на відеозаписі відображено, що враховуючи наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці) працівники поліції запропонували йому пройти освідування у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився, однак у медичному закладі повідомив, що через відсутність фізіологічної потреби, не проходитиме освідування (а. с. 6).
Наявність у матеріалах справи письмових доказів, а саме: копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7207464 (а. с. 25), письмовою розпискою ОСОБА_1 (а. с. 13), відеодиском, на якому зафіксовані події за участі ОСОБА_1 , у тому числі його відмова від проходження освідування, яку ОСОБА_1 аргументував тим, що не має фізіологічної потреби здати біологічний матеріал на дослідження - сечу, через що не може пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а. с. 15), розписки водія ОСОБА_1 від 22.06.2023 про залишення на зберігання транспортного засобу марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 на місці зупинки, а саме за адресою: м. Мукачево, вул. Фурманова, 6 (а. с. 27), відеозаписом, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування (а. с. 28), підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Оцінюючи кожен вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції, які склали відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ №068808, ААД №095842, ДПР 18 №267951, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в них були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколів та інших матеріалів справи, і що вони зацікавлені у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Окрім того, під час розгляду справи у місцевому суді, а також при розгляді апеляційної скарги не здобуто жодного доказу, який може свідчити про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії поліцейських, що дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 погодився із законністю дій працівників поліції.
При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції…, та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних речовин чи лікарських препаратів. Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, у тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.
Відомості, які містяться у матеріалах справи у своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 своєю поведінкою засвідчив, що не бажає проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку. Тому, доводи апелянта про те, що місцевий суд не дослідив фактичні обставини справи та необґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, відтак апеляційним судом такі відхиляються.
Факт вчинення водієм ОСОБА_1 передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень, підтверджується належними доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №068808, ААД №095842, ДПР 18№267951, відеозаписами з місця подій, копіями постанов про накладення адміністративного стягнення, розписками ОСОБА_1 про залишення на зберігання транспортного засобу, що у своїй сукупності повністю підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
Апеляційний суд критично оцінює твердження апелянта про те, що на відеоматеріалі зафіксовано, що водій саме через фізіологічні причини не зміг здати біологічний матеріал на дослідження, а відтак пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, від проходження освідування він не відмовлявся, однак медичні працівники з незрозумілих для апелянта причин не взяли у ОСОБА_1 на дослідження інший біологічний матеріал.
Відхиляючи твердження в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п. п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у працівників поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. З матеріалів справи убачається, що 15 червня 2023 року, 16 червня 2023 року, так і 22.06.2023 ОСОБА_1 на момент зупинки поліцейськими транспортного засобу, мав зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння: розширені та звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. З матеріалів справи, зокрема з відеозаписів з бодікамер поліцейських убачається, що 22.06.2023 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на місці зупинки автомобіля, 15 червня 2023 року та 16 червня 2023 року ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак освідування там не пройшов у зв`язку з тим, що начебто не зміг надати біологічний матеріал (сечу) для проведення лабораторного дослідження у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби.
Жодних даних про те, що ОСОБА_1 пропонував медичним працівникам чи наполягав відібрати у нього аналіз інших біологічних матеріалів (слини або крові) для проведення необхідних досліджень, - у матеріалах справи, у тому числі і на відеофайлах, - немає. На переконання апеляційного суду, така свідома поведінка ОСОБА_1 свідчить лише про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності взагалі не мала наміру проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим працівники поліції щодо нього обґрунтовано склали протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відхиляючи доводи апелянта в цій частині, апеляційний суд бере до уваги і те, що сторона захисту не надала будь-які докази про те, що ОСОБА_1 має захворювання, які перешкоджають йому чи можуть перешкоджати справити фізіологічну потребу.
Дослідивши кожен окремий доказ, який міститься у матеріалах справи на предмет належності, достовірності та достатності, апеляційний суд вважає, що у своїй сукупності вони підтверджують те, що дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 від моменту зупинки автомобіля до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». При цьому, суд апеляційної інстанції враховує також і те, що ОСОБА_1 дії поліцейських не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності таких дій не висловлював.
Матеріалами справи безумовно підтверджується, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, жодних сумнівів у правильності та обґрунтованості висновків місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, у апеляційного суду не виникає.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , такі апеляційним судом відхиляються, оскільки наявною у матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7174518, підтверджується, що за порушення вимог п. 9.2.б ПДР, відносно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7174476 підтверджується, що за порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.2.б ПДР, відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн: згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7174518, за порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.2.б ПДР, на водія накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. Вказані постанови апелянтом не оскаржувались, жодних заперечень щодо причин зупинки працівниками поліції водій ОСОБА_1 не висловлював.
Такі, що не знайшли свого підтвердження апеляційний суд визнає доводи апелянта про те, що медичний висновок складено з порушенням вимог законодавства, а саме пунктів 7-11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Визнаючи вказані твердження безпідставними, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутній медичний висновок, який би свідчив про те, що водій пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наявних у матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення та долучених до них письмових доказів та відеозаписів, ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування, що є підставою для висновку про порушення ним вимог п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративних правопорушень, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Пензеник В. І., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Пензеник В. І. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН