Номер провадження: 33/813/724/24
Номер справи місцевого суду: 509/6691/23
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Боровської О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Боровської О.В. на постанову Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 01.02.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до постанови, 23.10.2023 о 00:48 год. ОСОБА_1 по вул. Європейська, 8 у смт. Авангард, Одеського р-ну, Одеської обл., керував автомобілем «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Боровська О.В. не погодились із оскаржуваною постановою, посилаючись на те, що викладені в ній обставини не відповідають дійсності та спростовуються наступним:

- ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, сів в автомобіль для того, щоб його перепаркувати, під час чого до нього підійшов співробітник поліції та без пояснень склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, інспектор поліції не мав наміру доставляти його до лікарні для освідування та відібрати можливість керувати автомобілем, про що повинен був складатися акт вилучення автомобіля;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишились пояснення ОСОБА_1 , надані ним під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, стосовно того, що він взагалі не керував транспортним засобом, перебував біля під`їзду будинку, де він проживає, алкоголю не вживав, при цьому, суд послався на відео-доказ, який до суду разом із протоколом не надійшов;

- суд не врахував відсутності свідків та понятих, а також проігнорував вимоги ст. 266 КУпАП стосовно відсутності акту відсторонення від керування транспортного засобу;

- в оскаржуваній постанові суд посилається на незгоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в той час як у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, чого в даному випадку зроблено не було.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 та його захисник Боровська О.В. просять постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В своїх додаткових письмових поясненнях ОСОБА_1 зауважив на тому, що співробітники поліції не повідомили його про причину зупинки транспортного засобу, безпідставно застосували стосовно нього фізичну силу, проігнорували його вимоги скористатись правом на правову допомогу, не повідомили йому підстав для проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, протокол було складено за його відсутності та він не відсторонявся від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Боровської О.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №469336 від 23.10.2023 (а.с. 4), відповідно до якого ОСОБА_1 23.10.2023 о 00:48 год. по вул. Європейська, 8 у смт. Авангард, Одеського р-ну, Одеської обл., керував автомобілем «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України;

- відеозаписом з портативного відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 6), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео-реєстратора співробітників поліції, поліцейські зупиняють авто під керуванням ОСОБА_1 , при цьому, причина зупинки невідома, співробітники поліції просто підходять до останнього та розмовляють із ним, про що саме не чути, оскільки відео-зйомка ведеться з відео-реєстратора патрульного автомобіля.

В подальшому, співробітники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, роз`яснюючи, що у разі відмови на нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 повідомляє, що побоюється поліцейських.

Згодом співробітники поліції вдруге пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, зазначаючи, що він може пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Водночас, ОСОБА_1 висловлює бажання переконатись у правильності роботи пристрою «Драгер», після чого співробітники поліції роз`яснюють останньому, що прилад сертифіковано, а у разі незгоди із його результатами він зможе пройти огляд у закладі охорони здоров`я, при цьому зауважуючи на тому, що відмова від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння несе ту ж саму відповідальність, що і перебування у стані алкогольного сп`яніння, проте пункт ПДР України різний.

ОСОБА_1 цікавиться, які показання пристрою «Драгер» є допустимими, на що співробітник поліції зауважує, що 0,2 ‰ є допустимим значенням.

В подальшому, ОСОБА_1 зауважує на тому, що йому необхідна правова допомога, проте співробітники поліції ігнорують зазначені зауваження та знов пропонують пройти огляд, однак ОСОБА_1 наполягає на тому, що йому потрібен адвокат, на що поліцейський наголошує на тому, що останній має право залучити адвоката під час розгляду справи в суді, після чого констатує, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду.

Надалі співробітники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлюють ОСОБА_1 з його змістом, роз`яснюють останньому його права та обов`язки, ОСОБА_1 розписується про час та місце розгляду справи, надає пояснення на окремому бланку та отримує копію протоколу.

Відтак, не відповідають дійсності доводи апелянтів з приводу того, що суд послався на відео-доказ, який не надійшов разом із протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки відеозаписи наявні в матеріалах справи та долучені співробітниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6).

Окремо апеляційний суд зауважує на суперечності доводів ОСОБА_1 , викладених ним в апеляційній скарзі та додаткових письмових поясненнях.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник зауважують на тому, що він взагалі не керував транспортним засобом, в той час як в своїх письмових поясненнях останній не заперечує факт керування транспортним засобом, проте посилається на його безпідставну зупинку співробітниками поліції.

Зазначені обставини спростовуються вищевказаним відеозаписом, із якого видно, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими безпосередньо під час керування транспортним засобом, під час дії комендантської години в період воєнного часу, внаслідок чого у співробітників поліції були передбачені законом підстави для зупинки автомобіля під його керуванням та вимогою надати документи для огляду.

Надаючи оцінку посиланням апелянтів на те, що суд не врахував відсутності свідків та понятих, суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз викладених вище вимог закону дає підстави стверджувати про те, що у разі фіксування процесу огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного (або іншого) сп`яніння за допомогою технічних засобів відео-фіксації співробітники поліції звільняються від обов`язку залучати свідків, що й було зроблено в даному випадку під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Із аналізу вищезазначених відеозаписів вбачається, що співробітниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені як наслідки проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, так і наслідки відмови від проходження такого огляду, після чого останній всіляко затягував процес оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, безпідставно посилаючись на те, що поліцейські не викликають у нього довіри та він не впевнений у правильності роботи пристрою «Драгер», на що співробітники поліції обґрунтовано зауважили ОСОБА_1 , що у разі незгоди із проведеним на місці зупинки транспортного засобу огляду він має право пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, проте навіть після цього ОСОБА_1 фактично не надавав згоду на проходження огляду.

Відтак, апеляційний суд зауважує на тому, що своїми конклюдентними діями, направленими на уникненнями прямої відповіді на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, чим допустив порушення п. 2.5 ПДР України.

В контексті надання оцінки доводам ОСОБА_1 та його захисника з приводу того, що співробітники поліції, отримавши його незгоду на проходження огляду на місці зупинки, всупереч вимог закону, не направили останнього для проходження огляду до закладу охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Частинами 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Пунктом 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Разом із тим, аналіз вищезазначеного відеозапису свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, внаслідок чого у співробітників поліції не було передбачених законом підстав для направлення останнього до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.

Водночас, матеріали справи не містять жодних підтверджень факту застосування співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 фізичної сили під час пропозиції останньому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не приймає до уваги аргументи апелянтів з приводу цього.

При цьому, жодними вимогами закону не передбачено необхідності складання у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння акту вилучення автомобіля, натомість, вимогами ч. 7 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

В свою чергу, заслуговують на увагу та є слушними доводи ОСОБА_1 з приводу того, що співробітниками поліції були проігноровані його прохання скористатись правом на правову допомогу.

Так, вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Із аналізу наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що, отримавши клопотання ОСОБА_1 про надання йому правової допомоги, співробітники поліції фактично проігнорували вимоги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не вжили жодних заходів для залучення адвоката, або іншого фахівця у галузі права для надання ОСОБА_1 правової допомоги під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку співробітники поліції, не забезпечивши право ОСОБА_1 на отримання правової допомоги, допустили порушення вимог закону, зокрема, ст. 268 КУпАП, про що необхідно повідомити начальника ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. задля запобігання подальшого допущення аналогічних порушень з боку поліцейських під час оформлення матеріалів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Отже, зазначені вище докази спростовують твердження апелянтів та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Боровської О.В. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Боровської О.В. - залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 01.02.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Довести до відома начальника ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. про необхідність дотримання працівниками підпорядкованого йому органу поліції вимог ст. 268 КУпАП при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца