Справа № 503/64/24
Провадження №3/503/150/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 2 КУпАП,

встановив:

05 січня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884500, згідно змісту якого 24.12.2023 року після 17.00 години ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно сина своєї співмешканки ОСОБА_2 неповнолітнього ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, погроз та криків, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер його телефону зазначений у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884500 від 05.01.2024 року (а.с.2), який підписанийОСОБА_1 без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин, зокрема правильності зазначення номеру його контактного телефону, про що свідчить відповідна довідка про доставку SMS 25.01.2024 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, ч.2 ст. 268 КУпАП не визнає обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1732 КУпАП. У зв`язку з вище викладеним суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 884500 від 05.01.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо викладених у ньому обставин та із зазначенням в ньому у графі пояснення по суті порушення визнання обставин висловлювання ним нецензурною лайкою відносно ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 повторно виданого Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 28.09.2022 року (а.с.5), згідно якого матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_4 ; письмовими поясненнями малолітнього потерпілого ОСОБА_3 від 24.12.2023 року (а.с.4), наданими ним в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей ОСОБА_5 та в яких останній зазначив, що ОСОБА_1 виражався на його адресу нецензурною лайкою; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 05.01.2024 року (а.с.7), в яких остання зазначила, що є фельдшером СМД п.д. Слобідка та прибувши по виклику на лінію 103 за адресою: АДРЕСА_2 стала очевидцем того як співмешканець ОСОБА_2 (за текстом мова йшла про ОСОБА_1 ) виражався нецензурною лайкою в присутності неповнолітнього ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями малолітнього свідка ОСОБА_7 від самого 05.01.2024 року (а.с.8), наданими нею в присутності начальника служби СД та в яких остання повідомила, що ОСОБА_1 є співмешканцем її матері ОСОБА_2 ; а також письмовим поясненням самого ОСОБА_1 від 24.12.2023 року (а.с.3), в якому останній підтверджував ту обставину, що останнім часом співмешкає з ОСОБА_2 у якої є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_7 .

В свою чергу зміст іншої частини пояснень потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та самого ОСОБА_1 не стосується діяння останнього в ході відповідної події, внаслідок чого не мають доказового значення для встановлення обставин, які мають значення для даної справи.

Згідно пунктів 14 і 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (надалі за текстом Закон), психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; а фізичне насильство - форма домашнього насильства, що серед іншого включає ляпаси.

При цьому, пункт 5 ч.2 ст. 3 Закону передбачає, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Однак, водночас суд вважає, що обставини того, що ОСОБА_1 під час вчинення діяння висловлював «погрози та кричав» безпідставно включені у зміст пред`явленого адміністративного обвинувачення, яке викладене у змісті протоколу про адміністративне правопорушення при викладенні суті останнього, оскільки на підтвердження цих обставин не надано жодного доказу, зокрема про це не зазначено в жодному із письмових пояснень, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим суд вважає, що згадані обставини об`єктивної сторони правопорушення підлягають виключенню із змісту пред`явленого адміністративного обвинувачення за їх недоведеністю.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023 та від 06.11.2023 року № 734/2023, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX та від 08.11.2023 року № 3429-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 1732 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко