справа № 361/3226/24
провадження № 3/361/2258/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , провідний фахівець ТОВ «Наш Сервіс», рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2024 о 10 год. 35 хв. на а/д Київ-Чернігів 59 км, на блокпосту в с. Семиполки Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку зі згоди водія у присутності двох свідків із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, проба позитивна 0,62%0, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 викликався належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, що підтверджується Довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», до суду не з`явився, через канцелярію суду 08.04.2024 надав письмові заперечення на матеріали про адміністративне правопорушення, в яких посилається на те, що він автомобілем не керував, на момент зупинки автомобіля за кермом перебувала його дружина ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля, а він пройшов огляд на стан сп`яніння під тиском працівників поліції. Крім того, в матеріалах не відображено ані зупинки транспортного засобу, ані особу, яка ним керувала, зазначає, що ОСОБА_1 на момент зупинки автомобіля перебував на пасажирському сидінні. Посвідчення водія у нього не вилучалося, що свідчить про неправомірність складання протоколу працівником поліції. Свідки підписали чистий бланк вказаного протоколу ще до його складання, а тому протокол не може вважатися допустимим доказом у справі, також свідки поставили свої підписи на чистих бланках вказаних пояснень, що вбачається із відеозапису. В акті огляду не зазначений кількісний показник за результатом проведеного огляду, а сама по собі вказівка, що проба позитивна, не свідчить про доведення вини особи у вчиненні правопорушення. З відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні зазначені в акті ознаки алкогольного сп`яніння. Результати огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 є сумнівними, а чек тестування драгера не може бути допустимим доказом, так як у ньому зазначено, що температура повітря 24.03.2024 становила +25 °C, що явно не відповідало обстановці, в якій проводився огляд, зокрема березень місяць, дощова погода, всі учасники тепло одягнуті. Крім того, ОСОБА_2 не було роз`яснено право у разі незгоди з результатом огляду за допомогою приладу драгер, пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, тому він був фактично позбавлений можливості спростувати сумнівні показники приладу драгер. Зазначає, що на відео він не підтверджує факту керування автомобілем саме 24.03.2024 о 10-35 годині на автодорозі Київ-Чернігів, а лише повідомив, що керував, з цього неможливо встановити коли саме, те і яким транспортним засобом він керував.

Неявка ОСОБА_1 не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а подані ним заперечення враховуються судом при розгляді даної справи.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою необґрунтовані процесуальні витрати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (Далі Порядок).

За змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно пункту 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Враховуючи зазначені норми права та досліджені в судовому засіданні матеріали справи вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, згідно даних результату тестування на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» від 24.03.2024 результат огляду ОСОБА_1 становить 0,62 проміле, даний документ містить підпис особи, що тестують (а.с.5).

Окрім цього, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.03.2024 серії ААД №275111, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «Сьогодні 24.03.24 алкоголь не вживав» (а.с.3); Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з зазначенням виявлених ознак сп`яніння та підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якому ОСОБА_1 погодився із результатами тестування, засвідчивши це своїм особистим підписом (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 24.03.2024 з позначкою «огляд не проводився» (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 24.03.2024 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов тест на предмет вживання алкоголю з результатом 0,62%о (а.с.7); відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляв поліцейському, що він перебував в автомобілі як пасажир (про що він зазначає в своїх письмових запереченнях), а навпаки підтверджує, що керував автомобілем, повідомляє працівникам поліції, що сьогодні він алкоголь не вживав, а вживав вчора та добровільно погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосування спеціального приладу, при цьому були присутні два свідка, результат тесту - 0,62%о, після тестування ОСОБА_1 свою незгоду з таким результатом не висловлював. Жодного тиску з боку працівників поліції щодо необхідності проходження тесту, про що вказує ОСОБА_1 в своїх запереченнях, з відеозапису не вбачається.

Дії поліцейських щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають положенням ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що відеофіксація події здійснювалась не повністю та відеозапис починається з моменту проведення огляду, а сам факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на відео не зафіксовано, то суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, зафіксовано підтвердження ОСОБА_1 факту керування автомобілем, а також відображено проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результати. Наданий відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тому має розглядатись судом як доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 за №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме, для газоаналізаторів - 1 рік.

Доводи ОСОБА_1 про те, що результати огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 є неналежним доказом, так як у квитанції приладу зазначено, що температура повітря 24.03.2024 становила +25 °C, що не відповідає дійсності, суд оцінює критично, оскільки вказані доводи не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До матеріалів справи не додано доказів, які б підтверджували залежність показів Drager Alcotest 6820 на вміст алкоголю в повітрі, що видихається від температурного режиму навколишнього середовища, зате з роздруківки пристрою «Drager Alcotest-6820» вбачається, що прилад пройшов повірку (дата останнього калібрування) 24.03.2024 - в межах річного строку, тому на момент проведення огляду був придатним для його використання. Різниця в температурних показниках (навколишнього середовища та тих, які зафіксовані в роздруківці спеціального технічного засобу) може бути спричинена тим, що до початку вимірювання прилад міг знаходитись у температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов. Відповідно, поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх погодних умов, однак жодним чином не впливатиме на результати тестування (результат огляду на стан сп`яніння), і це не свідчить про його непридатність. Під час відбору в ОСОБА_1 повітря будь-яких несправностей приладу не зафіксовано. До того ж, ОСОБА_1 особисто підписав квитанцію використання газоаналізатора, будь-яких зауважень не зазначав та поставив у Акті огляду підпис про те, що з результатами огляду згоден.

Інші, зазначені в поясненнях порушення, не є суттєвими та не є такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано, а викладені в письмових запереченнях пояснення викликають розумні сумніви, є такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Натомість відеозапис засвідчує той факт, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування ним автомобілем, проходить огляд на стан сп`яніння, жодних зауважень ні до акту огляду, ні до протоколу про адміністративне правопорушення не висловлював та не подавав, при тому що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та Актом огляду на стан сп`яніння ознайомився, з результатами згоден, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідних графах.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 спростовані матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази не викликають сумніву, є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно 2.9. «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху, оскільки об'єктом правопорушення є безпека дорожнього руху та здоров'я громадян, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення. На це також звертає увагу і Європейський суд з прав людини. Зокрема в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 (а.с.2).

Накладаючи стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, яка доведена повністю, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, а тому вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Броварський районний суд Київської області.

Суддя Н. С. Сіренко