Справа №727/2549/24
Провадження №3/727/1017/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 982916 від 17.02.2024 року ОСОБА_1 16.02.2024 року, близько 23 год. 44 хв., в м. Чернівці, по вул. Ентузіастів, 7, не виконав законного розпорядження працівника поліції про припинення правопорушення, а саме: виражався нецензурною лайкою та поводив себе агресивно.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину повністю не визнав та пояснив, що жодних дій, які викладені в протоколі, він не вчиняв .

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповіності із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає у раі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов?язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв?язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Об?єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

При цьому суд звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від опору, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 982916 від 17.02.2024 року не конкретизовано суть правопорушення, яке вчинено ОСОБА_1 , а саме: не зазначено в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_1 вимозі поліцейського, а також в чому виявляється саме її злісність, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Крім того, у протоколі не зазначено, яке саме правопрушення вимагав припинити поліцейський .

Ці обставини свідчать про те, що інспектором поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, надані суду докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчиняв правопорушення, а працівниками поліції були заявлені до нього наполегливі, неодноразові законні розпорядження, передбачені чинним законодавством України, його припинити від виконання яких останній відмовився, також йому не було роз`яснено і наслідки не виконання таких вимог, відповідно.

При цьому слід зазначити, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в повній мірі узгоджуються з даними відеозаписів з місця події, з яких не вбачається злісної непокори ОСОБА_1 законній вимозі поліцейського.

Також необхідно критично оцінювати і рапорти, складені працівниками поліції і долучені до матеріалів справи, оскільки самі по собі не тягнуть будь-яких правових наслідків, рапорти не можна вважати офіційними документами, тому що вони є лише письмовим записом встановлених обставин, а форма рапорту, його реквізити не передбачені законом і вони безпосередньо не зазначені в переліку доказів, визначених ст. 251 КУпАП, які можуть бути враховані суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення і покладені в основу прийнятого рішення у справі, а отже вони не можуть бути визнані допустимими доказами у справі.

З огляду на фактичні обставини, встановлені під час судового дослідження матеріалів адміністративної справи, суд приходить до висновку про відсутність законних (таких, що ґрунтуються на законі) розпоряджень та вимог з боку працівників поліції, та злісної непокори законним вимогам працівника поліції під час виконання ним службових обов`язків. Отже, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ст. 185 КУпАП, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами та повністю спростовується матеріалами справи.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 247,252,280,283,284,285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бойко М.Є.