Справа № 548/2473/23
Провадження № 3/548/6/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2024 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., за участі секретаря судового засідання Листопад В.Л., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ваніної Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, працюючого водієм-далекобійником, неодруженого, такого, що має на утримання неповнолітню дитину, інвалідності та пільгових статусів не має, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має посвідчення водія категорії "В", "С", ''С1'', мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2023 року приблизно о 03 годині 11 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Небесної Сотні, 20 у м. Хорол Лубенського р-ну Полтавської області в порушення вимог п.2.9 "а" ПДР України керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд такі дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП як керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення не визнав, однак підтвердив те, що він 21 жовтня 2023 по вул. Небесної Сотні, 20 в м. Хорол Лубенського р-ну Полтавської області керував належним його знайомій автомобілем «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_2 , в ході чого був зупинений поліцією та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», результати якого вказали, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, посилався на те, що не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, проте не хотів робити це в м. Лубни, а хотів проходити у лікувальному закладі м. Хорол, просив визнати його невинуватим, а провадженя по справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ваніна Ю.А. в судовому засіданні вказала, що працівники поліції в порушення Інструкції направили її підзахисного для проходження огляду на стан сп`яніння до лікувального закладу в м. Лубни, хоча повинні були направити до лікувального закладу в м. Хорол. Також вказала на те, що огляд проведено з порушенням за допомогою застарілого приладу, акт огляду не вручений її підзахисному, огляд проводився у відсутності свідків, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння її підзхисному не вручалося, тому просила визнати її підзахисного невинуватим, а провадження по справі закрити.

Суддя заслухав зазначені вище пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, перевірив матеріали справи, дослідив доводи учасників провадження та дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №015320 від 21.10.2023 приблизно о 03 год 11 хв водій ОСОБА_1 в м. Хорол по вул. Небесної Сотні, 20 Лубенського р-ну Полтавської області керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Алкотест 6810 «Драгер».

Як убачається з аналізу показань ОСОБА_1 в судовому засіданні, він також підтвердив виконання ним функцій водія за викладених вище обставин.

Разом з цим, наведені в протоколі обставини об`єктивно й у повному обсязі підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 21.10.2023 приблизно о 03 годині 06 хвилин ОСОБА_1 по вул. Небесної Сотні, 20 у м. Хорол Лубенського р-ну Полтавської області керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений поліцією. ОСОБА_1 після його зупинки вийшов з водійського місця керованого ним автомобіля, в якому були ввімкнуті відповідні габаритні вогні, при цьому погоджувався з правильністю ідентифікації його як водія. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результат якого склав 1.10 проміле алкоголю в крові. При цьому висловив свою незгоду із результатом, разом з цим не наодноразові пропозиції працівників поліції поїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовлявся. Під час складання протоколу в бесіді із поліцейським визнавав факт вживання ним алкоголю та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, погоджувався, що є нетверезим, пропонував хабар працівникам поліції за непритягнення до відповідальності.

Відмова ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння у медичому закладі підтверджується засобами об`єктивного контролю (відеозапису) та, більше того, вказана відмова не була пов`язана із місцем розташування цього закладу. ОСОБА_1 на неодноразові роз`яснення працівників поліції у випадку незгоди із результатами, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, пройти огляд у медичному закладі, категорично відмовлявся це зробити.

Відповідно ж до акту огляду на стан сп`яніння та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , установлено перебування його, в тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результататом 1.10 проміле алкоголю в крові.

Отже, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

Змістом відеофіксації підтверджено те, що поліція роз`яснила ОСОБА_1 , що показник приладу «Драгер» є перевищенням встановленої законом граничної норми (0,2 проміле алкоголю в крові), у зв`язку з чим, свідчить про те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, й відповідно щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що у випадку, якщо він не погоджується із результатом огляду на місці, він може пройти такий огляд у медичному закладі.

Зміст даної інформації не є складним для розуміння та сприйняття, через це ОСОБА_1 міг і мав усвідомлювати її. Останній, як водій, був обізнаний про категоричну заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, розумів наслідки цього, про що вказує і відеозапис його розмови із працівником поліції, де останній вихзнає факт вживання ним алкоголю, керування траснпортним засобом в стані сп`яніння, а також те, що йому доведеться шукати нову роботу, а через рік поновлювати посвідчення водія.

Доводи, які зводяться до неправомірності застосування поліцейськими технічного приладу «Drager Alcotest 6810» при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з точки зору його застарілості, є надуманими.

На підставі п.п. 1, 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95 прилад електродіагностичний «Alcotest 6810» внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України та дозволено для застосування в медичній практиці.

Водночас законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність» визначено засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається.

Пунктом 1 ст.17 закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» установлено, що законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчого регулювання засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають у експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії «Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» регламентовано наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747і становить 1 рік.

З роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 6810» вбачається, що остання повірка (калібрування) цього спеціального технічного засобу здійснена 17 серпня 2023 року, а тому на момент проведення огляду (21.10.2023) названий алкотестер був використаний в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що становить 1 рік. Даними ж свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 121608323 також засвідчено, що цей газоаналізатор відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки».

З огляду на все зазначене вище, поліцією було правомірно застосовано прилад «Drager Alcotest 6810» під час огляду ОСОБА_1 , а тому підстав ставити під сумнів результати вказаного технічного засобу немає.

При цьому, суддя вважає, що у працівників поліції не було підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 ПДР) в зв`язку з тим, що він відмовився їхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, так як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки. Результат огляду становив 1.10 проміле, тому протокол працівниками поліції про порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР складено правильно.

Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Ваніної Ю.А. про те, що відеозапис не може бути доказом по справі, так як не підписаний ЕЦП, суддя вважає безпідставним в зв`язку з наступним.

Матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях.

Долучений технічний носій інформації з відеозаписами був виготовлений поліцією у зв`язку із необхідністю запису інформації, що має значення у провадженні про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається в електронному вигляді, у вигляді файлів. Зі змісту відеофіксації вбачається, що її поліцією було здійснено з використанням службових пристроїв - боді-камер, у ході реалізації своїх службових повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». Відеофайли ж засвідчено із зазначенням ідентифікуючих ознак відеофіксації та виготовлено уповноваженим поліцейським. Технічний носій із цими записами долучено до протоколу поліцією, у зв`язку з чим їх походження не викликає сумніву.

Натомість, мотивованих і достатніх підстав, які би свідчили про недостовірність чи недопустимість змісту відеозаписів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Ваніної Ю.А. про незалучення свідків при фіксуванні правопорушення, як на підставу для закриття провадження по справі безпідставні, оскільки за змістом ч.2 ст.266, п.6 розділу Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, залучення двох свідків здійснюється лише при неможливості застосування технічних засобів відеозапису. У даному ж випадку поліцією забезпечено безперервне відеофіксування факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, у зв`язку з чим залучення двох свідків для фіксації даного адміністративного правопорушення не передбачалось.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 категорично відмовися проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, доводи його представника про те, що останній був направлений до медичного закладу не в м. Хорол, а до м. Миргород як на підставу для закриття провадження по справі, є безпідставними.

При цьому суддею встановлено, що мотивом відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі було не розташування цього медичного закладу, а визнання тієї обставини, що він вживав спиртне і керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її представника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

При накладенні адміністративного стягнення суд ураховує грубий характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, пов`язаний із тим, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння становить підвищену загрозу для невизначеного кола осіб, особу порушника, який належний критичний осуд своїй протиправній поведінці не надав, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має роботу, пов`язану з керуванням транспортними засобами, неодружений, має неповнолітню дитину, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є водієм із посвідченням водія НОМЕР_3 від 25.02.2021.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність накладення основного й додаткового стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною. Тому, певні дані про особу ОСОБА_1 із урахуванням усіх викладених вище обставин у їх сукупності не дають підстав для накладення на нього іншого стягнення, а також не є мотивованою й достатньою підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за грубе й безвідповідальне порушення вимог ПДР України, що становить потенційну виняткову небезпеку для суспільства.

У силу ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення, у зв`язку з чим із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 283- 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр UA0016001).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605.60 грн.(отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Повний текст постанови виготовлено 26.01.2024.

Суддя В.П. Старокожко