Справа № 161/1690/24 Провадження №33/802/209/24 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С. С.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Білоуса І.Л., Приходая Ю.Д., захисника Максимовича О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.01.2024 року о 16 год. 32 хв. в м.Луцьку на вул. Карпенка Карого, 1а керував автомобілем «Кіа», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер № 7510 » та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржене судове рішення необґрунтованим та незаконним. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. При цьому, вказує про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу тричі, однак в результаті проведення вказаного огляду алкоголю у нього не виявлено, що зафіксовано на відеозаписі із нагрудної боді камери працівника поліції.

На думку апелянта, він не може нести відповідальність за відмову від протиправного направлення його працівниками поліції на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, як і нести відповідальність за відмову від проходження вказаного огляду на місці зупинки, який фактично він пройшов.

З врахуванням наведених доводів ОСОБА_1 вважає, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно нього необхідно закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, доходжу наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримано та вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами.

Згідно з положеннями ч. 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою.

На відеозаписі із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 зафіксовано спілкування останнього із поліцейськими та виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу.

Однак, як вбачається з відеозапису жодного разу із трьох виконаних спроб провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», а саме замір видихуваного повітря не вдалося. Працівником поліції причиною виникнення помилки на приладі було озвучено переривання видиху, нерівномірний вдих, однак на вказані зауваження ОСОБА_1 жодним чином не реагував. При цьому, слід акцентувати увагу, що працівником поліції було проведено детальний інструктаж, роз`яснення необхідних дій для якісного проведення огляду. При кожному наступному тесті надавався запакований новий мундштук, а маніпуляції для підготовки приладу «Драгер» для проведення тесту здійснювалися в присутності ОСОБА_1 . Разом з тим, під час проведення згаданого огляду на відеозаписі у ОСОБА_1 чітко вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів та порушення мови, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Надалі ОСОБА_1 працівником поліції в усному порядку було озвучено наслідки невиконання вказівок щодо проходження огляду, тобто ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти згаданий огляд в медичному закладі. Однак, правопорушник ствердно відмовився, при цьому йому було роз`яснено обсяг його прав та обов`язків, і той факт, що таке ухилення від огляду буде розцінюватися як відмова, що тягне за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення та на відео зафіксована вся подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, безпідставними та надуманими є доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, так як вони повністю спростовуються матеріалами справи та відеозаписом з боді камери працівників поліції, який фактично підтверджує ті обставини, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, як вбачається з контексту апеляційної скарги, ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечує і не оспорює.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом; письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Крім того, після складення протоколу стосовно ОСОБА_1 його зміст був озвучений останньому та жодних зауважень він не висловлював, скористався правом відмовитися від надання пояснень та від підпису, копію протоколу отримав.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Наведене свідчить, що апеляційні доводи апелянта, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2024 року - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок