ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2024 Справа №607/1119/24 Провадження №3/607/599/2024

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №630883 від 07 січня 2024 року зазначено: « ОСОБА_1 07 січня 2024 року о 20 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Київська, 8А, керував т/з Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 ARMF-0286 (повірка дійсна до 02 листопада 2024 року) та проведення огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.»

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Никитюк Р.І. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказане клопотання адвокат Никитюк Р.І. обґрунтовує тим, що матеріалами справи не підтверджено, а працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами, що 07.01.2024 року о 20 год. 30 хв. саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Київська, 8А, м. Тернопіль. Зазначає, що відповідно до відеозапису з Н/К № 422365 о 20 год. 52 хв. 20 сек. працівники поліції спілкуються з водієм автомобіля Фіат, який мав на меті відбуксирувати автомобіль VOLKSWAGEN Golf, д.н.з., а надалі, погрожуючи вказаній особі евакуацією його автомобіля, наполягають, щоб останній подзвонив до власника т/з, який застряг у кучугурі снігу. Через деякий час, до автомобіля підходить ОСОБА_1 та між ним і поліцейськими відбувається діалог, де, в подальшому, поліцейські просять його пред`явити документи й пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. З огляду на зазначене, за сталою практикою ВС наголошено, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Таким чином, з аналізу відеозаписів з н/к поліцейських долучених до матеріалів справи, то такі не містять жодних доказів проте, що ОСОБА_1 здійснював функції водія та керував транспортним засобом, а думка поліцейського проте, що він був водієм транспортного засобу ґрунтуються виключно на його припущеннях, адже доказів зворотного на час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 в матеріалах справи немає. Крім того, з долученого відеозапису з н/к поліцейський не вбачається, що перед вимогою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про порушення останнім вимог ПДР України, які б давали законні підстави вимагати у водія ТЗ пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Аналіз долучених до матеріалів справи документів свідчить про те, що об`єктивно підставою звернення поліцейського до ОСОБА_1 є порушення ним правил дорожнього руху України в частині вчинення дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху України, в тому числі постанови у справі про адміністративне правопорушення чи протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Також зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги щодо порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, з відеозапису з н/н № НОМЕР_3 (21 год. 21 хв. 36 сек) вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В період з 21 год. 21 хв. 40 сек. по 21 год. 23 хв. 15 сек. ОСОБА_1 в силу своїх фізіологічних можливостей, тричі здійснював продування в технічний прилад газоаналізатор, однак технічний прилад не показав жодного результату. Після чергового невдалого продування ОСОБА_1 у газоаналізатор, поліцейський прийняв рішення про ухилення (тобто відмову) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, за наслідками чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР України. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та оглянутого відеозапису вбачається, що інспектором прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5. ПДР України, тобто відмова особи пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак в силу згаданих нормативних актів, поліцейський зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, чого зроблено не було.

Суд, дослідивши матеріали адміністративного провадження, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшов наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №630883 від 07 січня 2024 року, зі змісту якого вбачається, що « ОСОБА_1 07 січня 2024 року о 20 год. 30 хв. в м.Тернопіль, по вул.Київська, 8А, керував т/з Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 ARMF-0286 (повірка дійсна до 02 листопада 2024 року) та проведення огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП»;

- відеозаписи, що міститься на оптичному носію DVD-R диску, із відеозаписами здійсненими на нагрудну камеру працівників поліції та камери зовнішнього спостереження, яка розміщена на кільці по вул.Київська, 8А, м.Тернопіль;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 січня 2024 року;

- витяг з ІПНП України від 16 січня 2024 року;

- рапорт поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Сопіги В. від 07 січня 2024 року.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. (а)Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування траспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, обов`язковою умовою відповідальності за вказаною правовою нормою є факт керування особою, зазначеною у диспозиції вказаної правової норми, транспортним засобом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до відеозапису з Н/К № 422365 (відеозапис під назвою export-rancv~1) вбачається, що працівники поліції спілкуються з водієм автомобіля Фіат, який мав на меті відбуксирувати автомобіль VOLKSWAGEN Golf. Через деякий час (00:07:50 хв. відеозапису), до автомобіля підходить ОСОБА_1 та між ним і поліцейськими відбувається діалог. В подальшому, поліцейські просять ОСОБА_1 надати документи та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, вказаним відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, який долучено до матеріалів справи як доказ, не зафіксовано руху будь-якого транспортного засобу, в тому числі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Не зафіксовано вказаним відеозаписом і факту зупинки транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 .

Крім того, на долученому до матеріалів справи диску міститься відеозапис під назвою IMG_7758 із камери зовнішнього спостереження, яка розміщена на кільці по вул.Київська, 8А, м.Тернопіль. На вказаному відеозаписі (00:00:44 хв. відеозапису) зафіксовано рух двох транспортних засобів, один з яких зупиняється на узбіччі. Після цього (00:01:05 хв. відеозапису), з автомобіля виходить чоловік та йде у невідомому напрямку. Разом з тим, вказаний відеозапис не може бути взятий судом до уваги як доказ, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Volkswagen Golf, оскільки з вказаного відеозапису неможливо встановити марку транспортного засобу який зупинився на узбіччі, його номерний знак, а також особу, яка вийшла з автомобіля. Відеозапис в цій частині є нерозбірливим.

За таких обставин, суд вважає слушними доводи адвоката Никитюка Р.І. про відсутність належним чином зафіксованих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Зі змісту рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Сопіги В. від 07 січня 2024 року вбачається, що під час несення служби у складі екіпажу Юпітер-110, спільно з поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Чайківським Н.І., на службовому планшеті 07.01.2024 р. о 20 год. 30 хв. отримали повідомлення «Порушення ПДР», а саме водій у нетверезому стані в`їхав у кучугуру снігу на кільці ЄО№ 154.

Аналіз долучених до матеріалів справи документів свідчить про те, що підставою звернення поліцейського до ОСОБА_1 з вимогою пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є порушення ним правил дорожнього руху України в частині вчинення дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху України, в тому числі постанова у справі про адміністративне правопорушення чи протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів правомірності дій працівників поліції щодо висування до ОСОБА_1 вимоги про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З відеозапису з н/н № НОМЕР_3 (21 год. 21 хв. 36 сек) вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В період з 21 год. 21 хв. 40 сек. по 21 год. 23 хв. 15 сек. ОСОБА_1 тричі здійснював продування в технічного приладу газоаналізатора, однак технічний прилад не показав жодного результату. Після чергового невдалого продування ОСОБА_1 у газоаналізатор, поліцейський прийняв рішення про ухилення (тобто відмову) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, за наслідками чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, не запропонувавши останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Імперативними приписами частини п`ятої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У матеріалах долучених до протоколу про адміністративне правопорушення міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 січня 2024 року, однак суд оглянувши матеріали долучені до протоколу не знайшов підтвердження, що ОСОБА_1 будь яким чином ознайомлювався з вказаним направленням. Також з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд в медичному закладі. Дана обставина свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв останнього у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що наявне в матеріалах справи направлення було виписане після завершення інспектором поліції складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведені обставини ставлять під сумнів законність порядку проведення поліцейськими огляду особи на стан сп`яніння.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, при цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

В свою чергу сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути доведені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя Т. Я. Багрій