ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Мерцалова Максима Юрійовича про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Мерцалова М. Ю.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до постанови суду та протоколу серії ААД №257944, 12 грудня 2023 року о 14 год. 02 хв. по вул. Лінійній, 2 с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110206», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 листопада 2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року скасувати та провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та прийнятою без з`ясування усіх обставин по справі.

Зазначає, що судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 вказаної постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а саме наступного робочого дня, рекомендованим поштовим відправленням, як передбачено законом. Зауважує, що ОСОБА_1 не було ознайомлено зі змістом постанови, останній не знав про встановлення йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зауважує на тому, що додаток Дія є сервіс з надання послуг і діючим законодавством не передбачений, як засіб для повідомлення про ті чи інші рішення. Також, ОСОБА_1 не спростовує тієї інформації, що йому відомо про існування виконавчого провадження, крім того на даний час він працевлаштований та справно сплачує аліменти. Зазначає, що заборгованість по аліментів утворилась за період з 04.12.2021 по 08.09.2022 коли ОСОБА_1 втратив роботу та був не працевлаштований.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження захисник зазначає, що первинну апеляційну скаргу подав у встановлений законом строк 28.02.2024, однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляція повернута захиснику, через не надання документів на підтвердження своїх повноважень в суді апеляційної інстанції. 15 березня 2024 року захисником повторно подана апеляційна скарга з наданням копії ордеру та витягу з договору про надання правничої допомоги. Вказані причини просить визнати поважними та строк поновити.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні захисник та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності підтримали кожен окремо апеляційну скаргу та з підстав викладених у скарзі просили її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції та зарити провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Викладені в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження доводи захисник просив визнати поважними та строк поновити.

Під час судового розгляду оглянуто та долучено до матеріалів справи копію виконавчого провадження №69467305 від 11.03.2020, яке надіслано на судовий запит начальником Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області.

Мотиви апеляційного суду.

Аналізуючи доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження приходжу до висновку, що вони заслуговують на увагу.

З наданих матеріалів видно, що ОСОБА_1 та захисник під час ухвалення оскарженої постанови в судовому засіданні були присутні, копію повного тексту судового рішення, згідно розписки отримали 27.02.2024 (а. с. 31), після чого згідно штампу вхідної кореспонденції Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №7399, 28.02.2024, у встановлений законом строк захисник подав апеляційну скаргу (а. с. 33). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу повернуто захиснику, через ненадання документів на підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції ( а. с. 41).

15 березня 2024 року захисник повторно подав апеляційну скаргу та усунув зазначені в постанові суду недоліки.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Враховуючи, що захисник подав первісну апеляційну скаргу у встановлений законом строк, беручи до уваги, що після повернення апеляції захисник усунув вказані у постанові суду недоліки, з метою забезпечення доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне строк апеляційного оскарження поновити.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є обґрунтованими, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В своїх письмових поясненнях (а. с. 5) та в судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП не визнав, підтвердив факт керування автомобілем у день та час зазначеному у протоколі, однак зауважив, що йому не було відомо про встановлення стосовно нього державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом. Також про вказане обмеження дізнався від працівників поліції під час складання протоколу по цій справі, але вони не змогли йому пояснити в зв`язку з чим взагалі накладено дане стягнення, крім того жодних рішень із державної виконавчої служби про накладення обмеження у праві керування транспортним засобом він не отримував.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області перебував виконавчий лист №185/397/20 від 11.03.2020 про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів щомісяця і до досягнення повноліття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3

14 листопада 2022 року державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

За змістом п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження в редакції чинній на час винесення постанови державного виконавця, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні оглянуто належним чином завірену копію виконавчого провадження №69467305 від 11.03.2020. Проте будь-яких відомостей про направлення ОСОБА_1 державним виконавцем копії постанови від 14.11.2022 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, в матеріалах справи відсутні. Відсутні відомості про його ознайомлення з цією постановою і в інший спосіб, передбачений законом, а також відсутні відомості, що він ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно відповіді начальника Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Наталії Кукаркіної відділ державної виконавчої служби не може надати відомості про направлення копії постанови з реєстру відправлення кореспонденції, оскільки згідно ст. 128 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та номенклатури справ затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012 №578/5, вказані реєстри зберігаються один рік та були знищені (а. с. 24-25).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою Відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження, а також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особи про існування такої постанови та застосування щодо неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність ОСОБА_1 про застосування відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами, апеляційний суд доходить висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме порушення вимоги керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року задовольнити. Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Мерцалова Максима Юрійовича задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун