Справа № 352/579/23
Провадження № 33/4808/28/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Олійник М.Ю.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М з участю апелянта ОСОБА_1 і його захисника Черепій Н.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду від 8 травня 2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу 17 000 грн. з позбавлення права керування на строк 1 рік. За ст. 185 КУпАП справу закрито через строк давності.

Його визнано винуватим в тому, що він 16.03.2023 року в с. Пшеничники керував автомобілем «Нісан» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду відмовився. Перед цим він допустив ДТП, зїхав у кювет і пошкодив бетонну споруду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду. Суд прийшов поспішно до помилкового висновку про його винуватість, не перевірив всі докази, дав їм неправильну оцінку, допустив істотні процесуальні порушення. Суд розглянув справу без нього і його захисника. За кермом автомобіля він не був, ним керував його новий власник ОСОБА_2 . Суд не допитав цього свідка і працівника поліції. Просить поновити пропущений апеляційний строк і скасувати постанову суду за ст.ст. 130 ч.1, 124 КУпАП, справу закрити.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку слід задовольнити для забезпечення доступу до правосуддя в умовах воєнного стану. При цьому слід визнати важливим те, що суд розглянув справу без участі апелянта та його захисника, не направив йому копію постанови, він постійно виконує обов`язки волонтера на користь ЗСУ, потратив час на пошуки адвоката, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи апелянта та її захисника про підтримання апеляційної скарги, допитавши свідка, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно дотримуватися вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але її вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд поспішно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , у справі немає даних про його належне повідомлення про судове засідання, чим порушив його право на захист.

Зокрема, це порушення привело до того, що суд не допитав свідка ОСОБА_2 , який в апеляційній інстанції ствердив, що в той день він якраз придбав у ОСОБА_1 , зазначений у справі автомобіль і саме він був за кремом перед автопригодою. Ця обставина дає підставу для безумовного скасування постанови суду і закриття справи.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак її сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі її поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копій протоколів про правопорушення. Апелянт заперечив таке вручення. Суд цю обставину не перевіряв. Немає даних про відмову його від отримання цих копій. Навіть при відмові копїю протоколів слід було вручити поліцейськими через пошту або на початку судового засідання. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки підтверджено, що йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, не вручено акти звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Такі порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний розгляд справ цієї категорії є частиною загального судового провадження. Відповідно до вказаного правового положення постанова суду в частині ст. 124 КУпАП відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження через закінчення на цей день 3-місячного строку давності за цим обвинуваченням.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Тисменицького районного суду від 8 травня 2023 року щодо нього в частині ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати за відсутністю в його діях складу правопорушення; за ст. 124 КУпАП за строком давності. В частині ст. 185 КУпАП постанову суду залишити в силі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький