Провадження № 33/811/212/24 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника Талалаєвої О.Ю461/10254/23., представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Андріїва Миколи Васильовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та закрито провадження у справі,

в с т а н о в и л а:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП, та оголошено усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України - закрито.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1682/20900/23, 01.12.2023 близько 12 год. 50 хв., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Краківець» митного поста «Краковець» Львівської митниці, в напрямку «виїзд з України», в`їхав транспортний засіб марки IVECO 35516, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , яким ОСОБА_1 , слідував з України до Республіки Польща, в якості пасажира.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом», а також спрацювання АСУР встановлено, що ОСОБА_1 22.09.2022 через митний пост «Грушів» Львівської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб Land Rover Discovery 3SLR80 із реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Згідно з даними програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС Держмитслужби), вищевказаний транспортний засіб станом на 01.12.2023 з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, представник Львівської митниці Держмитслужби Андріїв М.В. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2024 року та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 або конфіскації транспортного засобу марки Land Rover Discovery 3SLR80 із реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржена постанова є необ`єктивною, невмотивованою та безпідставною. Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_1 не вивіз вчасно транспортний засіб, усвідомлюючи необхідність вчасного вивезення згідно зі ст. 108 МК України, 22 вересня 2022 року свідомо ввіз такий, вчасно за межі митної території України не вивіз, в інший митний режим не помістив.

Апелянт зауважує, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що не вивіз транспортний засіб вчасно, оскільки він знаходився на ремонті. Втім, згідно з усталеною практикою Восьмого апеляційного адміністративного суду, поломка автомобіля не є в розумінні норм митного законодавства аварією чи дією обставин непереборної сили, а з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.

На переконання апелянта, порушення строку тимчасового ввезення транспортного засобу з огляду на його поломку й ремонт не належить до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. При цьому обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Крім того, разом із заявою, що містить інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку. Втім, ОСОБА_1 документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, відповідно до ст. 460 МК України не надав.

У судовому засіданні представник Львівської митниці Держмитслужби Зирянов О.Ю. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Особа, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився. Його захисник адвокат Талалаєва О.Ю. просила відмовити у задоволенні апеляційних вимог, зазначивши, що сторона захисту вважає рішення судді суду першої інстанції законним. Не заперечила проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, а також наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП установлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Так, за ч. 6 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розукомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Сторона захисту не заперечувала ті обставини, що ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб на митну територію України та перевищив строк тимчасового ввезення. Проте адвокат Талалєва О.Ю. вказувала, що ОСОБА_1 не мав можливості вчасно вивезти транспортний засіб через обставини, які не залежали від його волі, а саме те, що автомобіль поламаний, потребує заміни двигуна та знаходиться на ремонті у м. Львові. Крім цього, захисник зазначила, що 21 березня 2023 року ОСОБА_1 передав у дар автомобіль Land Rover Diskovery 3 SLLR 80 благодійній організації «Алекс21», такий використовувався на території України як гуманітарний автомобіль, який доставляв гуманітарну допомогу у прифронтові зони України, а також використовувався для евакуації цивільного населення, здійснив численні місії в таких районах, як Лман, Вугледар, Бахмут, Сіверськ, Слов`янськ, Краматорськ, Часів Яр, Велика Новосілівка та інші. Зазначений автомобіль був пошкоджений під час останньої поставки гуманітарної допомоги, у ньому пошкоджено двигун, автомобіль був доставлений евакуатором на офіційний сервіс Land Rover у м. Львові. Ця подія мала місце в липні 2023 року. Благодійна організація «Благодійний фонд «Алекс21» шукає грошові кошти на ідентичний двигун на заміну, оскільки автомобіль є цінним для перевезення гуманітарної допомоги, забезпечує високу прохідність у важкодоступних місцях прифронтових зон.

Проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, зокрема те, що ОСОБА_1 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України у встановлені строки не вивіз, суддя місцевого суду дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, доведена належним чином. Погоджується з таким висновком і апеляційний суд.

На виконання вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суддя суду першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 3 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

У статті 22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення за це правопорушення суддя суду першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в повній мірі врахував вимоги, передбачені статей 22, 23, 33 КУпАП. Зокрема, врахував: характер вчиненого правопорушення, його невелику суспільну небезпеку та відсутність негативних наслідків; те, що 21 березня 2023 року ОСОБА_1 передав у дар автомобіль Land Rover Diskovery 3 SLLR 80, VIN-код НОМЕР_4 , благодійній організації «Алекс21», що підтверджується декларацією про дарування; вказаний автомобіль використовувався на території України для здійснення волонтерської діяльності, таким перевозилась гуманітарна допомога у прифронтові зони України; особу порушника ОСОБА_1 , який з початку війни в Україні активно допомагає громадянам України, співфінасує та доставляє гуманітарну допомогу на територію України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, враховуючи мету призначення покарання та співмірність можливого покарання з учиненим правопорушенням, беручи до уваги принцип розумності призначення покарання, суддя врахував, що наслідки цього порушення не являють собою суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам.

Як установлено апеляційним судом, в автомобіля Land Rover Diskovery 3 SLLR 80, VIN-код НОМЕР_4 , не запускається двигун, необхідна заміна двигуна, що стверджується замовленням на обслуговування №376386 від 26 липня 2023 року, наданого ТОВ «ЮАГ» (а.с. 58-59).

З листа Благодійної організації «Благодійний фонд «Алекс21» вбачається, що двигун автомобіля Land Rover Diskovery 3 SLLR 80, VIN-код НОМЕР_4 , був пошкоджений в одній з поїздок у прифронтові міста Донецької області. Коштовна заміна двигуна стала значним фінансовим викликом для команди ГО «Алекс21 для України», що унеможливило своєчасний ремонт до кінцевого терміну вивезення. Додатково зазначено, що збираються кошти на ремонт автомобіля, оскільки він необхідний для здійснення поїздок до територій, де триває війна, без нього неможливе доставлення допомоги (а.с. 56).

Аналіз наданих суду документів свідчить, що причиною вчинення ОСОБА_1 правопорушення стала неможливість вивезення транспортного засобу з митної території України через об`єктивні перешкоди: поломка автомобіля та необхідність його подальшого ремонту. Наведене, а також використання вказаного автомобіля для здійснення волонтерської діяльності, стало підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення - це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення - це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

В силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо відповідальності ОСОБА_1 , правильно врахував, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, наданий ним автомобіль використовувався для волонтерської діяльності, сам ОСОБА_1 активно допомагає громадянам України, співфінансує та доставляє гуманітарну допомогу на територію України, правопорушення вчинено не умисно та в умовах російської збройної агресії проти України, ним не завдано істотної шкоди охоронюваним інтересам, а тому застосовування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення є недоцільним, що відповідає принципам гуманізму.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді суду першої інстанції про те, що у цій конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП. Беручи до уваги наведене, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Правових підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України апеляційний суд

п о с т а н о в и л а:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, обмежившись усним зауваженням, та закрито провадження у справі, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Андріїва Миколу Васильовича без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.