Справа № 742/564/24 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н.В.
Провадження № 33/4823/430/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника - адвоката Зарічної В.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Зарічної В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення, відповідно до ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Місцевим судом встановлено, що 22 січня 2024 року, о 20 год. 18 хв., в м. Прилуки, Чернігівської області в кооперативі «Залізничник», ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримавши безпечного інтервалу, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Kia Magentis», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. «б» п.2.3, п.13.1 Правил дорожнього руху.

22 січня 2024 року, о 20 год. 20 хв., в м. Прилуки, Чернігівської області в кооперативі «Залізничник», ОСОБА_1 водій автомобіля «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на автомобіль «Kia Magentis», д.н.з. НОМЕР_2 , що стяв, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. «а» п.2.10 Правил дорожнього руху.

Крім того, 22 січня 2024 року, о 21 год. 49 хв., в м. Прилуки, Чернігівської області по вул. Незалежності, 78, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager ARPK-0376, результат - 2,17 проміле, чим порушив п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Зарічна В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях її довірителя події і складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять самого факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а тому вважає, що останнього було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) захисник зазначила, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника (в режимі відеоконференції), яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дані вимоги Закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Твердження апелянта про те, що її довіритель не керував транспортним засобом вже були предметом розгляду суду першої інстанції і суд вірно визначився, що саме ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції, враховуючи наявні у даній справі докази.

Даний факт безпосередньо підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані ними у судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких, останні вказували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та допустив зіткнення з автомобілем «Kia Magentis», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП.

Пояснення вказаних свідків є послідовними та незмінними і повністю узгоджуються між собою та будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду апеляційної інстанції, не виникає.

На переконання суду апеляційної інстанції, свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи і жодним чином не спростовують винність останнього, а лише є одними із доказів на підтвердження його вини у вчиненні ним адміністративних правопорушень.

Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та як водій погодився пройти такий огляд.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема: відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №004250 від 22.01.2024 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , і є одним з джерел доказів, в якому викладено обставини вчинення даної ДТП (а.с.2);схемою місця ДТП, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, із описом відповідних пошкоджень транспортних засобів (а.с.8), а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та наданими поясненнями останніх у судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.3,4).

За змістом ст. 122-4 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, відповідно до п.2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте, вищевказаного пункту правил дорожнього руху особа, що притягується до адміністративної відповідальності не дотрималась, оскільки в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди вищевказані вимоги норми Закону поширювались саме на нього, який мав би залишитись на місці пригоди до прибуття працівників поліції, а не покинути в подальшому місце події, що об`єктивно підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відомостями у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №004873 від 22.01.2024 року (а.с.38-40).

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №004788 від 22.01.2024 року, ОСОБА_1 22 січня 2024 року, о 21 год. 49 хв., в м. Прилуки, Чернігівської області по вул. Незалежності, 78, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager ARPK-0376, результат - 2,17 проміле, чим порушив п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху (а.с.48).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Драгер «Алкотест-6820», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,17 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.54).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом подій, які мали місце 22.01.2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.68), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання останнім уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка є найбільш суворою, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Зарічної В.С. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач