справа № 403/44/24
провадження № 3/388/421/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

20.01.2024 о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав словесно висловлюючись на адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , який про день, час та місце розгляду справи, що призначався на 27.09.2023 був повідомлений належним чином, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходили.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наступний його (протоколу) судовий розгляд, та беручи до уваги небажання ОСОБА_1 скористатися, зокрема, правом участі у розгляді справи судом, враховуючи відсутність обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкової явки ОСОБА_1 у судове засідання, - суд, з урахуванням положення ч. 2 ст. 268 КУпАП в яких наведено виключний перелік адміністративних правопорушень, передбачених відповідними статтями КУпАП, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дійшов висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 236060 від 20.01.2024, в якому зафіксовано, що 20.01.2024 о 21 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , в будинку домоволодіння ображав свою колишню співмешканку ОСОБА_2 нецензурною лайкою, шарпав за одяг, штовхав, давив за горло та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру;

- письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.01.2024, в яких остання зазначила обставини за яких відносно неї ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, які відповідають обставинам, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановленим судом;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2024, в яких останній зазначив, що між ним та його колишньою співмешканкою ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої він висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою;

Надаючи оцінку зазначеним письмовим поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, судом відзначається, що дані, які в них викладенні не суперечать іншим доказам по справі та повністю узгоджуються між собою і не суперечать дійсним обставинам справи, встановленим судом.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчиненнядомашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, оскільки докази на підтвердження його притягнення до адміністративної відповідальності особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надавалися; відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що її обтяжують, - тому вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі даного виду стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не вбачаючи підстав для накладення більш суворого стягнення, і таке стягнення на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових правопорушень, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

Керуючись статтями 22, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., який (штраф) підлягає внесенню через установу банку України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили у день її перегляду судом апеляційної інстанції у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя О.А. Кнуров