Провадження № 3/946/189/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 січня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянки Російської Федерації, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

22.12.2023 о 12:35 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_2 по пр. Миру кут вул. Білгород-Дністровської в м. Ізмаїл Одеської області, в порушення вимог п. 16.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), наближаючись до нерегульованого перехрестя, де організований круговий рух, яке позначено дорожнім знаком 4.10 «Круговий рух», не надала перевагу у русі транспортному засобу «Тoyota Corolla» номерний знак НОМЕР_3 на синьому фоні, який рухався по колу, що спричинило створення аварійної обстановки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Притягувана ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала себе винною у правопорушенні, не заперечувала зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, однак зазначила, що вона встигла зупинитися.

Крім повного визнання своєї вини притягуваною ОСОБА_1 , її вина у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, також повністю підтверджується сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2023 ОСОБА_1 не виконала вимоги п. 16.12 ПДР, а саме наближаючись до нерегульованого перехрестя, де організований круговий рух, яке позначено дорожнім знаком 4.10 «Круговий рух», не надала перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по колу, що спричинило створення аварійної обстановки.

Відповідно до абз. 4 п. 16.12 ПДР перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Відповідно до п. 16.3 ПДР України у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

На відеозаписі з технічного засобу відеоспостереження автомобіля «Тoyota Corolla» зображено, що перед в`їздом на круговий рух була наявна дорожня розмітка 1.13, а при русі по колу та при його наближенні до автомобіля притягуваної ОСОБА_1 , остання різко зупинилася. Однак ця зупинка не може вважатися наданням переваги в русі, оскільки притягувана ОСОБА_1 зупинилася в порушення вимог п. 16.3 ПДР вже після того, як весь корпус автомобіля знаходився за дорожньою розміткою 1.13, а не перед нею. Це змусило водія автомобіля «Тoyota Corolla» різко змінити швидкість руху застосувати гальмування до зупинки транспортного засобу, оскільки дії притягуваної суперечили вимогам Правил дорожнього руху в частині правил проїзду перехрестя, а тому були непередбачуваними, що створювало аварійну обстановку.

Отже, з досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 16.12 ПДР, відповідно до яких перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу; при необхідності надання преваги в русі транспортному засобу «Тoyota Corolla», який рухався по колу, наближаючись до нерегульованого перехрестя, де організований круговий рух, яке позначено дорожнім знаком 4.10 «Круговий рух», не зупинилася перед дорожньою розміткою 1.13., не надала перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по колу та змусила зазначений транспортний засіб різко змінити швидкість руху, чим створила йому аварійну обстановку. Різка зміна швидкості руху транспортного засобу є достатньою підставою для висновку про створення притягуваною ОСОБА_1 аварійної обстановки та для кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, її майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що вона вчинила грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме такого стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 року, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 445 (одну тисячу чотириста сорок п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко