Єдиний унікальний номер судової справи: 477/59/23
Номер провадження: 33/812/82/24 Головуючий у місцевому суді: Полішко В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Крижанівського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Крижанівського Володимира Петровича на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця НОМЕР_1 ОМБР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 140672 від 23 грудня 2022 року, ОСОБА_1 23 грудня 2022 року о 12 год 40 хв в Миколаївській області, на перехресті автомобільних доріг М14 та Н11, керував транспортним засобом Nissan X Trail, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився. Також водій відмовився пройти такий огляд у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 грн.

He погоджуючись із зазначеною постановою суду, 22 січня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Крижанівський В.П. направив на електронну пошту Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП або на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 адвокат Крижанівський В.П. зазначав, що диспозиція статті 130 КУпАП так само як і її об`єктивна сторона прямо вказує на те, що факт керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння має невід`ємну складову у доведеності його вини за цією статтею, натомість докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 грудня 2022 року о 12 год 40 хв в матеріалах справи відсутні. Крім того, відсутня підстава зупинки (постанова про порушення ПДР України ОСОБА_1 ). Також матеріали справи не містять Акту огляду на стан сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Крижанівський В.П. звертає увагу на те, що матеріали справи не містять документ про відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом.

Крім того, вказує на те, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не є цілісним, а тому не може вважатись допустимим доказом вчиненого правопорушення.

На думку адвоката Крижанівського В.П., оскільки на даний час сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням прав ОСОБА_1 , передбачених статтею 268 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Крижанівський В.П. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи, а також додаткові пояснення підтримав, просив їх задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.

Вислухавши аргументи і доводи адвоката Крижанівського В.П., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 23 грудня 2022 року о 12 год 40 хв в Миколаївській області, на перехресті автомобільних доріг М14 та Н11, керував транспортним засобом Nissan X - Trail, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився. Також водій відмовився пройти такий огляд у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 140672 від 23 грудня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 23 грудня 2022 року о 12 год 40 хв в Миколаївській області, на перехресті автомобільних доріг М14 та Н11, керував транспортним засобом Nissan X - Trail, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився. Також водій відмовився пройти такий огляд у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, млява мова (а.с.2);

- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівниками поліції після встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу Драгер так і проїхати до найближчого медичного закладу, нащо водій відмовився (а.с.3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 140672 від 23 грудня 2022 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 23 грудня 2022 року у водія ОСОБА_1 , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самого водія та його захисника ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 23 грудня 2022 року, факту його зупинки працівниками поліції суд оцінює критично, з огляду на наявний в матеріалах справи відеозапис.

Як вбачається з відео файлу, що міститься на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення та міститься в матеріалах справи, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його зупинено у звязку з тим, що останній проїжджаючи блок пост на ходу вживав алкоголь. При цьому сам ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, надав документи на транспортний засіб працівнику поліції для перевірки. Більш того, неодноразово пропонував працівникам поліції домовитись. Зазначав, що водійське посвідчення не встиг отримати, хоча іспити склав. Наголошував неодноразово що вони рухались в колоні, маючи бойове розпорядження рухатись у бік Бахмута.

Вказане свідчить про те, що сам ОСОБА_1 23 грудня 2022 року при спілкування з працівниками поліції не заперечував як факту керування ним транспортним засобом Nissan X - Trail, номерний знак НОМЕР_2 так і факту зупинки його працівниками поліції, а навпаки зазначив, що вони поспішають, рухаються в колоні, необхідно їхати далі.

З цих же підстав не заслуговують на увагу твердження адвоката Крижанівського В.П. в суді апеляційної інстанції, про те, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, адвокат Крижанівський В.П. надав додаткові пояснення, в яких зокрема зазначав, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом, натомість 23 грудня 2022 року рухався в одному з автомобілів ЗСУ разом зі своїми побратимами, в східному напрямку країни для взяття безпосередньої участі у бойових діях для захисту Вітчизни. При цьому, ОСОБА_1 спав в автомобілі та в якийсь момент його розбудив один з побратимів та сказав виходити з автомобіля, після чого до нього підішли працівники поліції та стали говорити, що він нібито керуючи транспортним засобом, проїжджаючи повз працівника поліції за кермом вживав алкоголь, після якого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані пояснення адвоката Крижанівського В.П., суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з наявними у справі доказами, зокрема з відеозаписом та протокол про адміністративне правопорушення, вважає це обраним способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження адвоката Крижанівського В.П. щодо відсутності в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння не має правового значення, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять документ про відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, суд вважає безпідставним, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено про те, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. Також відеозаписом зафіксовано вимогу працівника поліції про заборону та подальше відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. До того ж, про відсторонення ОСОБА_1 від керування та заміну на іншого водія працівникові поліції зазначав один із його побратимів. А з огляду на те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, працівник поліції не міг надати йому тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис не є цілісним, а тому не може бути належним доказом у справі на увагу суду не заслуговує, оскільки відеозапис в повній мірі відображає події 23 грудня 2022 року, а саме обставини відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, зміст відеозапису в повній мірі узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

До того ж, матеріали справи не містять доказів оскарження у встановленому законом порядку дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 с. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та результатів такого оскарження.

Не ґрунтуються на законі також і доводи адвоката Крижанівського В.П. щодо закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент апеляційного розгляду.

Так, ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Суддею місцевого суду було дотримано вказаного строку і постанову було прийнято до закінчення вказаного строку.

Апеляційне оскарження судового рішення та не набрання ним законної сили, не є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Отже, розгляд справи в суді апеляційної інстанції не впливає на застосування строків на притягнення особи до адміністративної відповідальності та не може бути підставою для закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки суд першої інстанції розглянув справу в межах строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Згідно довідки УПП в Миколаївській області від 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував (а.с.4).

За такого, обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Крижанівського Володимира Петровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко