Номер провадження: 33/813/776/24
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Малюка Є.Є. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року, якою,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з оскарженою постановою, 14.10.2023 року, о 17:29 год, в м. Одесі по вул. Генерала Цвєтаєва біля буд. 40, керував транспортним засобом «ВАЗ 21093» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисникподав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, оскільки суд безпідставно не об`єднав дві справи в одне провадження №521/25152/23 та №521/25153/23, хоча в розпорядженні було клопотання сторони захисту, яке було подано завчасно та безпідставно притягнув ОСОБА_1 двічі до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Захисник просить скасувати постанову та винести нову, якою провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст.284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутніми в судовому засіданні місцевого суду, копія постанови не була надіслана на адресу ОСОБА_1 , а сторона захисту дізналась про її існування лише 28.12.2023 року з ЄДРСР та того ж дня отримана копію постанови в суді.

Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника, оскільки захисник звернувся з відповідним клопотанням про здійснення розгляду без участі сторони захисту.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає, що в умовах воєнного стану відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено наступне.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні місцевого суду, а копія постанови стороні захисту судом не направлялась. 28.12.2023 року захисник дізнався з ЄДРСР про існування постанови та отримав її в суді, а 03.01.2024 року подав апеляційну скаргу. Постановою Одеського апеляційного суду від 26.01.2024 року апеляційна скарга захисника повернута останньому, оскільки захисником пропущений строк звернення з апеляційною скаргою. 26.01.2024 року постанова апеляційного суду доставлена на електронну адресу захисника. 30.01.2024 року захисник повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова є обґрунтованою та такою, що ухвалена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ААД №536205 від 14.10.2023 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких заперечень щодо змісту протоколу.

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечував факту порушення ПДР, зокрема:

-на питання працівників патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом;

-з урахуванням наявності ознак алкогольного сп`яніння у водія, на пропозицію працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

За наведених обставин, дослідженні судом докази спростовують доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі містить склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що місцевим судом не розглянуто клопотання сторони захисту про об`єднання в одне провадження матеріалів справ №521/25152/23 та №521/25153/23, жодним чином не впливають на законність та обґрунтованість висновків місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо застосування положень ст.36 КУпАП на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки з ЄРСР вбачається, що дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 розглядалися місцевим судом в окремих провадженнях, що не дає підстав об`єднувати вказані провадження на стадії апеляційного розгляду.

Таким чином, доводи апелянта про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З огляду на наведене, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В частині накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити захиснику Малюку Є.Є. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський