Справа № 126/2814/23
Провадження № 33/801/168/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15.01.2024 року по справі № 126/2814/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 15.01.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Як зазначено в постанові суду, 7.11.2023 року в с. Війтівка по вул. Соборні ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, д. н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 AKCE0190, результат огляду 0,84 %о, що зафіксовано на бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подано 24.01.2024 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу (вх. № 1027 від 30.01.2024 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки автомобіль знаходився в неробочому стані, він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а тому не є суб`єктом інкримінованого правопорушення та в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Будучи юридично необізнаним він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не являючись при цьому водієм в розумінні чинного законодавства України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обгрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242838 від 7.11.2024 року, згідно якого 7.11.2023 року в с. Війтівка по вул. Соборні ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109, д. н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 AKCE0190, результат огляду 0,84 %о, що зафіксовано на бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що вчора вживав алкогольні напоїв, сьогодні зупинила поліція, продув прилад Драгер результат 0,84 проміле, вину визнає. Зі змістом протоколу та правами, передбаченими статтею 63 Конституції України. статтею 268 КУпАП ОСОБА_1 був ознайомлений зауважень не надавав /а. с. 1/;

-роздруківкою приладу Драгер 6810, тест № 2323 від 7.11.2023 року час 11:37 год, результат огляду ОСОБА_1 0,84 %о /а. с. 2/;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 3/;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /а. с. 4/;

-відеозаписом /а. с. 8/, на якому зафіксовано факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь вчора. Заперечень про те, що він автомобілем не керував, автомобіль знаходиться в неробочому стані не висловлював (час 11:37 по 11:38:51).

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.9а ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки автомобіль знаходився в неробочому стані, він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а тому не є суб`єктом інкримінованого правопорушення та в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що вчора вживав алкогольні напоїв, сьогодні зупинила поліція, продув прилад Драгер результат 0,84 проміле, вину визнає. Зі змістом протоколу та правами, передбаченими статтею 63 Конституції України. статтею 268 КУпАП ОСОБА_1 був ознайомлений зауважень не надавав /а. с. 1/.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не залучались свідки, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, оскільки зібрані у справі докази (відео з бодікамери, алкотест 6810, клопотання ОСОБА_2 про приймання під свою відповідальність транспортного засобу, тощо) в їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

З огляду на встановлені у справі обставини, аргументи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не спростовано правильні висновки суду першої інстанції про наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Підстав вважати, що працівниками поліції було допущено порушення вимог статті 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) апеляційний суд не вбачає.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 252, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 15.01.2024 року по справі № 126/2814/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота