Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3578/23
Провадження № 3-зв/935/2/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві заяву захисника Шумова В. про відвід судді Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., подану у межах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП

установила:

В провадження Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла заява захисника Шумова В. про відвід судді зазначеного суду Щербаченко І. В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, яка обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді при розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку порушенням порядку визначення судді для розгляду справи, здійснення судового розгляду у порушення ст..247 КУпАП (після закінчення строків, передбачених ст..38 КУпАП), проведення судового засідання 14.02.2024 без участі ОСОБА_1 , не роз`яснення прав у судовому засіданні 14.02.2024 захиснику, потерпілому, представнику потерпілого, не проведення фіксації судового засідання 14.02.2024.

У судовому засіданні захисник Шумов В. В. підтримав заяву про відвід просить її задовольнити.

Особа, який заявлено відвід, - суддя Коростишівського районного суду Щербаченко І. В. у судове засідання не з`явилась, пояснень не надала.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, повідомлені завчасно.

Неявка учасників судового провадження не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Дослідивши заяву про відвід, матеріали судового провадження №935/3578/23 стосовно ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді заяви про відвід суд враховує, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не регламентують порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

У відповідності до п.4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34, у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суд, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України та усталеної практики ЄСПЛ, необхідно у даній справі застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Так, п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, на який посилається заявник як підставу для відводу, передбачено, що суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Розглядаючи заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі «Білуха проти України» (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі № 908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Водночас, суддя, що розглядає заяву про відвід іншого судді , не є судом апеляційної інстанції, а тому не уповноважений давати оцінку законності або обґрунтованості рішенням або діям суду, що розглядає справу по суті. Незгода з такими діями або рішеннями може бути включена до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується судовий розгляд справи по суті. Суддя, що розглядає заяву про відвід, оцінює процесуальну поведінку судді лише з боку наявності або відсутності в ній проявів упередженості, тобто проявів нерівного ставлення до сторін.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів останньої та доводів заяви про відвід не вбачається.

Крім того, у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу суду (АСДС).

Положенням про автоматизовану систему документообігу суду , затвердженим рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015, (п.2.3.43, п.2.3.44) передбачено чітко визначений перелік підстав, за наявності яких розподіл судових справ здійснюється раніше визначеному у судові справі судді. Зазначеними положеннями не передбачено розподіл справи, яка повернулась після належного оформлення з органу, уповноваженого на складання протоколів про адміністративне правопорушення, раніше визначеному судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.75,80,81 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяви захисника Шумова В. про відвід судді Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., подану у межах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП відмовити за безпідставністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Рибнікова