Справа № 353/190/24
Провадження № 3/353/165/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, гр. України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

26.02.2024 року о 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї баби гр. ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаювався у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердила, що між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 виражався в її сторону нецензурними словами, а тому вона викликала працівників поліції. Просила ОСОБА_1 не карати суворо.

Працівники Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Семків В.В. та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім визнання своєї вини самим ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 292998 від 26.02.2024 року (а.с. 2), складеному уповноваженою на те особою, поліцейським СРПП ВП №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Семківим В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаному уповноваженою особою, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї баби ОСОБА_2 ; реєстраційній карці Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 26.02.2024 року (а.с. 8) та протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.02.2024 року (а.с. 3), в яких відображено повідомлення ОСОБА_2 про те, що її внук ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме виражався в її сторону нецензурними словами та погрожував фізичною розправою; письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 26.02.2024 року (а.с. 4, 5), у яких вони засвідчили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та які вони підтримали в судовому засіданні, а саме щодо вчинення ОСОБА_1 відносно своєї баби ОСОБА_2 домашнього насильства; копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 6); копії термінового заборонного припису стосовно кривдника від 26.02.2024 року (а.с. 7), у якому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо баби ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою складено протокол.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він 26.02.2024 року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї баби ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, вважаю, що під час судового розгляду справи судом досліджено достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які є належними, достатніми та допустимими і сумнівів не викликають.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши потерпілу ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена повністю, а тому із врахуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та керуючись статтями 9, 33, 40-1, 245, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА