Справа № 731/128/23 Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І.
Провадження № 33/4823/27/24
Категорія - - ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М.,з участю захисника - Редіч Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Редіч Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрито, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Місцевим судом встановлено, що 18 лютого 2023 року в 11 год. 52 хв., по вул. Зарічній, в смт Варва, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, на розгляд суду надійшов протокол серії ААД № 329988 від 18.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 , 18 лютого 2023 року, об 11 год. 52 хв., в смт Варва, по вул. Зарічній, керуючи транспортним засобом KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою світлоповертача, чим порушив п.п. «б» п. 8.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постановою Варвинського районного суду від 24 березня 2023 року справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.1 ст.122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Редіч Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова винесена внаслідок неповноти судового розгляду, з порушенням норм процесуального та матеріального права. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з чисельними процесуальними порушеннями, а саме працівниками поліції не роз`яснено належним чином права ОСОБА_1 , неправильно і не в повному обсязі визначено відомості про подію адміністративного правопорушення, а також умови фіксації правопорушення; не вказано, на який саме технічний пристрій здійснювалась відеозйомка, його серію та номер. Крім того, вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння є незаконною, оскільки у водія були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначає, що суд безпідставно прийняв як доказ, наданий поліцейськими диск з відеозаписом, який не є безперервним. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не допустив жодних порушень Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документа відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердила його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт учинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 329987 від 18.02.2023, згідно якого 18 лютого 2023 року, об 11 год. 52 хв., в смт Варва, по вул. Зарічній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі (а.с.4).

Отже, даний протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та зупинився після подання поліцейським сигналу приблизно за 250 метрів. Працівник поліції повідомив, що підставою зупинки було повідомлення громадян села про випадки керування автомобілем KIA Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, ОСОБА_1 категорично відмовився.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи захисника про те, що відеозапис не може бути допустимим доказом, оскільки відеофіксація не є безперервною, місцевий суд правильно визнав необґрунтованими, так як хронологія подій була зафіксована з використанням спеціальних технічних засобів (бодікамери) за часом безперервно, і при його огляді у суду не виникає сумнівів у достовірності зафіксованої на відеозаписі інформації, а тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Також, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Посилання апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, є необґрунтованими, оскільки ст.256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку поліцейськими у повній мірі дотримано зазначених вимог Закону, оскільки за наявності відеозапису присутність свідків під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою у силу вимог ст. 266 КУпАП.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив, що від громадян населеного пункту надійшла заява про випадки керування даним автомобілем водієм, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність підтвердження роз`яснення ОСОБА_1 його прав на місці події не є істотним недоліком, оскільки за своїм змістом права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, реалізуються на стадії розгляду справи в суді, де йому ці права були роз`яснені та повністю реалізовані ним під час судового провадження за його участі.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Редіч Н.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний