Номер провадження 3/754/1760/24
Справа №754/3625/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Деснянського УП ГУНП в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України,

проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 184 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 926557 від 06.03.2024, складеного відносно ОСОБА_1 , 06.03.2024 об 14.30 годині за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав отруєння алкоголем внаслідок вживання. Чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України.

Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що в діях останньої вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП - вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбаченихчастинами третьою або четвертою статті 173-4цього Кодексу.

Її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3ст.184КУпАП повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06.03.2024 року, серія ВАБ № 926557 за ч.3 ст.184 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , опитаного в присутності матері ОСОБА_1 від 06.03.2024 року;

- поясненнями класного керівника неповнолітнього ОСОБА_2 - вчителя англійської мови ЗОШ №306 ОСОБА_4 ;

- посясненнями ОСОБА_1 .

В якості пом`якшуючих відповідальність правопорушниці обставин є щире розкаяння.

Обтяжуючих відповідальність правопорушниі обставин не вбачається.

Відповідності за ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 належить призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 184 КУпАП у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 36, ч. 3 ст.184, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП і на підставі ст.36 КУпАП накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: О.М. Панченко