П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2024 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 154 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023, о 07 год. 20 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , у під`їзді будинку на першому поверсі, ОСОБА_1 допустив неналежний вигул абаки, яка вкусила ОСОБА_2 за праву ногу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті (вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 941782 від 05.12.2023, рапортом інспектора-чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Райніш М.Й. від 28.11.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.11.2023, талоном № 12858/1027 з травматологічного пункту КНП «Ужгородська міська клінічна лікарня» від 28.11.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.12.2023, рапортом ст. ДОП СДОП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Пшеничка І. від 05.12.2023, наявними у матеріалах справи.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме у виді штрафу з конфіскацією тварини.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 154 ч. 3, 283-285, 287-294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 (триста сорок) грн. з конфіскацією тварини та зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 грн. на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук