Єд. унік. № 243/2055/24
Провадження № 3/243/1297/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2024 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2024 року о 19 годині 30 хвилин, в Донецькій області на 649 км. + 100м. а/д М-03 Київ Харків - Довжанський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HMMWV M1097A2 н/з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, характерний запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності, надавши право представляти свої інтереси адвокату Трофімчуку В.В. 02.04.2024 року подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 07.03.2024 року він керував автомобілем HMMWV M1097A2, н/з НОМЕР_2 , та рухався з м. Ізюма. На під`їзді до блок посту на межі Донецької області згадав, що залишив водійське посвідчення у своєму підрозділі, у зв`язку з чим зупинився за 100 м. від вказаного блок посту та зателефонував своїм побратимам замінити його за кермом. В цей час до нього підійшли представники ВСП, яким він повідомив причину своєї зупинки, та які викликали патрульну поліцію для складання протоколу. Коли він чекав на приїзд патрульної поліції то вжив приблизно 200 грамів горілки. Співробітникам поліції він повідомив, що саме він керував транспортним засобом та що вживав спиртні напої, однак вже після зупинки транспортного засобу. Підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейські вказали, що він має на це право і, крім того, він сам вважав даний огляд недоречним, у зв`язку з тим, що дійсно випив горілку.

Адвокат Трофімчук В.В. який діє на підставі ордера та договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що оскільки після пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейський відразу повідомив, що останній право відмовитися від проходження такого огляду, то, тим самим, фактично спровокував, «підштовхнув» ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду, а відтак на вчинення адміністративного правопорушення. Тому вважає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Також зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів факту керування

ОСОБА_1 транспортним засобом HMMWV M1097A2 н/з 3307 P1. Поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, процедура огляду була проведена без участі свідків, що є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Долучений відеозапис має фрагментарний характер, а тому, є неналежним доказом. Серед матеріалів провадження відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду, що також є порушенням. Окремо зазначив, що ОСОБА_1 приймає активну участь у обороні країни від російської агресії безпосередньо у зоні активних бойових дій та раніше до відповідальності за статтею 130 КУпАП не притягувався. Через дефіцит військових кадрів вимушений виконувати обов`язки водія навіть за відсутності достатнього досвіду, а тому, у випадку визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, просив суд не призначати йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Надав до суду службову характеристику ОСОБА_1 та клопотання командира в/ч НОМЕР_3 про не позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Трофімчука В.В., дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 141496 від 07.03.2024 року та відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.

Вказані вище докази, у своїй сукупності, підтверджують факт не виконання ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доводять винність останнього у його скоєнні. Вищевказані докази, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими і такими, що узгоджуються між собою та не містять суперечностей.

Щодо доводів адвоката про визнання відеозапису неналежним доказом через його фрагментарність та неповноту, суд зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис в повній мірі відображає обсяг та хронологію подій, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та, поза розумним сумнівом, містить докази наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Оцінюючи долучений та досліджений в судовому засіданні відеозапис на предмет доведеності інших фактичних обставин у справі, суд, враховуючи відображену на відео поведінку ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським, манеру мови і координацію рухів, а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених

доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним, поза розумним сумнівом, факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, і факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичній установі.

Досліджений відеозапис здійснено на підставі п. 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію», з метою фіксування правопорушення та у відповідності до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим, виходячи із положень ст.251 КУпАП, він є джерелом належних доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом HMMWV M1097A2 н/з 3307 P1, у повній мірі підтверджується відеозаписом, на якому ОСОБА_1 , без фізичного чи психологічного тиску з боку співробітників поліції, перебуваючи в цілком розслабленому, не наляканому стані, на питання представника поліції стверджено відповідає, що саме він керував транспортним засобом «Хамер». Претензій до співробітників поліції на відеозапису не висловлював, зауважень чи заперечень до протоколу з приводу незгоди з фактом керування не відобразив. Крім того, суд зазначає, що 02.04.2024 року ОСОБА_1 особисто подав до суду письмові пояснення за своїм підписом, в яких чітко та детально вказав, що дійсно 07.03.2024 року саме він керував автомобілем HMMWV M1097A2 н/з НОМЕР_2 , рухаючись з м. Ізюм до м. Слов`янськ.

Таким чином заперечення адвоката в цій частині суд вважає недоведеними та такими, що суперечать фактичним обставинам у справі та наявним в ній письмовим та електронним доказам.

Щодо тверджень адвоката про те, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі та що мала місце провокація патрульного поліцейського на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд зазначає, що ці твердження адвоката також повністю спростовуються відеозаписом, з якого видно, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичній установі, після чого роз`яснив ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження медичного огляду,

Крім того, в поданих до суду 02.04.2024 року власних письмових поясненнях, ОСОБА_1 підтвердив факт своєї відмови від проходження огляду, мотивуючи її відсутністю сенсу, оскільки він дійсно вживав спиртні напої.

Сам ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським на відеозапису повідомляє, що він дійсно вживав спиртні напої, а тому, заперечення адвоката в частині неповідомлення поліцейським, які саме ознаки були виявлені у ОСОБА_1 , як підставу для закриття провадження у справі, суд не приймає до уваги.

16.02.2021 року Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Словосполучення в законі «огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Таким чином, після набуття вказаним законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

У зв`язку з чим заперечення адвоката і в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи адвоката про відсутність письмового направлення водія на огляд до медичного закладу, як такі, що безумовно свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі, судом не приймаються, оскільки, на думку суду, відсутність письмового направлення не може бути підставою для визнання всієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння такою, що проведена з порушеннями чинного законодавства. Наявні матеріали справи у повному обсязі підтверджують факт пропонування працівником патрульної поліції ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що за своїм змістом та правовою визначеністю є вимогою та направленням водія на огляд.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці зупинки, і в медичній установі, тому процесуальна доцільність складення письмового направлення була відсутня.

Всі викладені письмово та висловлені в судовому засіданні аргументи та заперечення адвоката Трофімчука В.В. не є суттєвими та фундаментальними порушеннями, які б впливали на склад адміністративного правопорушення та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а отже не є підставою для задоволення його клопотання про закриття провадження у справі.

Викладені в письмових поясненнях ОСОБА_1 обставини щодо вживання ним 200 грамів горілки вже після зупинки транспортного засобу, а не до моменту керування, суд вважає спробою останнього уникнути відповідальності та розцінюються, як намагання будь-яким чином змінити пов`язану з вчиненням правопорушення подію, шляхом створення штучних обставин цієї події або зміни її дійсних обставин.

Щодо клопотання адвоката Трофімчука В.В. та командира військової частини про застосування положень ст. 69 КК України та не застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає, що у санкції ст. 130 КУпАП законодавець не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань.

Застосовуючи для вирішення по суті даного клопотання, аналогію закону, суддя зазначає, що підставами застосування ст. 69 КК України є декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину й особи винного.

Зокрема суд звертає увагу на таку юридично визначену, передбачувану та фундаментальну пом`якшуючу обставину, зазначену в ст. 66 КК України, як щире каяття.

Разом з тим, аналізуючи позицію ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому правопорушення, а також сукупність поданих пояснень та заперечень, суд не вбачає в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щирого каяття та визнання своєї вини.

Наявності будь яких інших обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При цьому, суд жодним чином не ставить під сумнів та не применшує безцінний та вагомий вклад, який ОСОБА_1 робить, проходячи службу в рядах ЗСУ, однак зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, як того імперативно вимагає санкція ч.1 ст.130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання ним конституційного обов`язку щодо захисту держави, оскільки Конституцією України не передбачено покладення обов`язку по захисту країни, її

незалежності та територіальної цілісності, виключно на громадян України, які мають право керування транспортними засобами.

Таким чином, суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката та команира в/ч, щодо застосування аналогії закону та норм ст. 69 КК УКраїни і не накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступіня небезпеки та наслідків, які б могли настати, особи правопорушника, ступіня його вини, відношення до скоєного та майнового стану, доходжу висновку, що відносно ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1,130,280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави - отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков