Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1041/24

Номер провадження: 3/511/703/24

"12" березня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І В, розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

6 березня 2024 року о 01:00 годині на південній околиці села Степанівка Роздільнянського району Одеської області на відстані до 5000 метрів від лінії державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 . За результатами проведення фільтраційно-перевірочних заходів стало відомо, що ОСОБА_1 в групі осіб, а саме: з громадянином України ОСОБА_2 намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова в районі прикордонного знаку № 0516 на напрямку село Новокрасне (Україна) село Приозерне (Республіка Молдова) поза пунктом пропуску через державний кордон України, в пішому порядку, з документами, що посвідчують особу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 1 статті 9 Закону України «Про державний кордон України».

Позиція учасників справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, останній просив у разі його неявки розгляд справи здійснювати без його участі, вину визнає.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Диспозиція статті 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №255444 від 6 березня 2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.03.2024 року, в яких останній пояснив, що дійсно намагався разом з ОСОБА_2 незаконно перетнути державний кордон України, в обхід встановленого пункту пропуску, оскільки хотів працевлаштуватись за кордоном;

-рапортом інспектора прикордонної служби Максима Легкого від 06.03.2024 року, за вищевказаним фактом;

-копією протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , серії ПдРУ №255443 від 06.03.2024 року та його поясненнями;

-довідкою за результатами проведення перевірочних заходів від 06.03.2024 року, з якої вбачається, що за результатами проведення перевірочних заходів, вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення за ст. 332 КК України, в діях невстановлених осіб;

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 2 статті 204-1 КУпАП спроба перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, вчинено у складі групи осіб.

При накладенні стягнення, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя прийшла до висновку про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 204-1 КУпАП в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, Закон України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./м.Роздільна/21081100

ЄДРПОУ отримувача: 37607526

Номер рахунку: UA0015710

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку МФО: 899998

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя І. В. Бобровська