Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2716/23
Провадження № 3/376/8/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер відсутній,

за ч.1 ст.130, ст. 122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2023 року о 21.10 год. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності, в м. Сквира, Білоцерківського району, Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив п.2,5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 19 серпня 2023 року о 21.10год. в м.Сквира по вул.Незалежності, керуючи транспортним засобом Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 . не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати смогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду - дорожній знак 5.38.1 та бетоний паркан, після чого, будучи причетним до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Своїми діями порушив п.12.1, п.2.10 ПДР України.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, неодноразово надавав клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи проходженням військової служби та бажанням особисто приймати участь в судовому засіданні, разом з тим клопотання про зупинення провадження по справі не заявляв. Враховуючи строки розгляду справи, суд, приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.268 КУпАП, провів судовий розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Адвокат Гривачевська Л.М. в судовому засіданні 16.11.2023 пояснила, що ОСОБА_1 транспортним засобом Ауді 6 д.н.з. НОМЕР_1 не керував, оскільки 19.08.2023 був присутнім на хрещенні дитини в якості хрещеного, вказаним автомобілем керував його батько ОСОБА_2 , на місце ДТП приїхав, оскільки друзі повідомили, що бачили його автомобіль розбитим на дорозі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив пояснення адвоката, зазначив, що саме він керував транспортним засобом Ауді 6 д.н.з. НОМЕР_1 19 серпня 2023 року. Під час керування в"їхав в паркан житлового будинку, власника будинку та адресу назвати не зміг, після чого залишив місце ДТП, домовившись про матеріальне відшкодування шкоди з мешканцями будинку, надалі залишив автомобіль по вул.Незалежності та пішки пішов додому.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 19.08.2023 хрестив її доньку та був присутнім на святкуванні хрещення, вживав алкогольні напої, але транспортним засобом не керував.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 231864, ААБ №231862,ААБ №231866 від 19.08.2023, в яких приведені обставини вчинених правопорушень; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що останні бачили, як автомобіль Ауді темного кольору, з"їхав з дороги, зніс дорожній знак, в"їхав у бетоний паркан, після чого покинув місце ДТП на цьому ж автомобілі, загубивши покришку по дорозі; актом огляду на стан алкогольного сп"яніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; схемою місця ДТП.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративих правопорушень, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зокрема у цих протоколі вказані: ознаки алкогольного сп`яніння, що були встановлені патрульним поліцейським, серед інших порушення мови та координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, що узгоджується з п. 3 розділу 1 Інструкції №1413/27858; пошкодження трнаспортного засобу та обстановка на місці вчинення ДТП.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Отже, вирішуючи справу по суті судприймає до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Так, зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з відео реєстратора службового автомобіля та нагрудних бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , будучи присутнім при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, має ознаки алкогольного сп"яніння, відмовився від проходження медичного огляду, а також пошепки пояснює інспектору поліції про необхідність уникнення адміністративної відповідальності у зв"язку з настанням негативних наслідків як військовослужбовцю.

Суд відзначає, що ці відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами п.1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Також додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Рапорт поліцейського ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 19.08.2023, яким зафіксовано повідомлення про вчинення ДТП та залишення місця ДТП, в сукупності з поясненнями ОСОБА_4 узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, підтверджують відомості, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження встановлюється ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією № 1413/27858.

Встановленим порядком визначено, що водій має на право не погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також не погодитись з його результатами.

У такому випадку водій зобов`язаний пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли така відмова висловлена цією особою, або дії, бездіяльність особи (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Розбіжність в часі (1 хвилина) під час складання поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за відсутності згоди водія на проходження такого огляду, з часом складання протоколу про адміністративне правопорушення не вказує на порушення положень Інструкції №1413/27858.

Характер пошкоджень автомобіля Ауді 6 д.н.з. НОМЕР_1 , який зафіксовано нагрудною камерою поліцейського та схемою місця ДТП, вказує на те, що водій транспортного засобу, який допустив зіткнення, не міг не почути чи не відчути сам момент удару, а відтак мав виконати вимоги ПДР та зупинити керований ним автомобіль.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано, що ОСОБА_1 , на час виявлення транспортного засобу Ауді A6, який залишив місце ДТП, знаходився поруч з автомобілем, на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» або у медичному закладі, відмовився від такого огляду. Також слід зазначити, що даний запис не містить інформації щодо керування вказаним транспортном ОСОБА_2 , у зв"язку з чим пояснення свідка ОСОБА_2 , враховуючи окрім іншого родинні відноснини між свідком та особою, яка притугється до адміністративної відповідальності, суд в даному випадку вважає що його покази не є об`єктивними, до уваги їх не приймає, вважає їх безпідставними та непідтвердженими іншими доказами.

Дані зафіксовані на вказаному відеозаписі спростовують доводи представника ОСОБА_1 та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та відповідних підзаконних актів, якими визначено порядок направлення водіїв для огляду на стан сп`яніння і порядок проведення такого огляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені дії ОСОБА_1 , правильно були оцінені, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснення свідка ОСОБА_3 суд також не приймає до уваги, оскільки вони суперечать іншим вищевикладеним доказам і самі по собі не спростовують провину ОСОБА_1 .

За час перебування справи в провадженні судді, ОСОБА_1 , або його представником ОСОБА_6 , яка приймала участь у справі строком до 24.01.2024, не було надано доказів на спростування відомостей, викладених в протоклах про адміністративні правопорушення з додатками.

В ході судового розгляду, судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 , чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції в тому числі при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Таким чином, викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 , складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

За таких обставин викладені обставини дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 , до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відносно протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, ст.124 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, за скоєне адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст.124 КУпАП, на даний час закінчився.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним і суспільно небезпечним, особу порушника, ступінь його провини, відношення до скоєного, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах санкцій ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. ст.33,38,40-1, ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст.130,283,284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60грн.

Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП закрити на підставі ст.38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Г. Батовріна