Справа № 307/3468/23
Провадження № 3/307/1329/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127910 вбачається, що 22 серпня 2023 року о 03 год. 30 хв. в с. Нересниця по вул. І. Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом без державного номерного знака з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, від проходження тесту у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 18.10.2023 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зауважив, що сидів біля бару на скутері, так як додому йти не хотів факт перебування у алкогольному сп`янінні не заперечує, однак стверджує, що даним скутером не керував.

Захисник, адвокат Марич І.Ю. в судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_1 не керував даним транспортним засобом, до того ж доказів, які б підтверджували факт керуванням таким відсутні. Звертає увагу на те, що відмова пішохода від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не створює правопорушення. Разом з тим просив долучити до матеріалів справи рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 21.12.2023 року, згідно якого скасовано постанову інспектора Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 22 серпня 2023 року за №7575343 серії ЕАТ про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилаючись на вказане рішення зазначає, що скасована постанова чітко відображає всі обставини, які спростовують твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з невизнанням вини ОСОБА_1 та запереченням протоколу про адміністративне правопорушення його захисником, з метою встановлення обставин справи в судове засідання призначене на 03.11.2023 року о 09 год. 00 хв. , були викликані працівники поліції Тяско В.В., яким було складено протокол та ОСОБА_2 , який був присутній при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівники поліції Білей В.В. та ОСОБА_3 під час розгляду справи в судовому засіданні 3.11.2023 пояснили, що будучи на патрулюванні в с. Нересниця , вони в пізній час доби побачили їдучий скутер. Подавши сигнал зупинки, особа яка керувала цим скутером не виконала вимогу про зупинку та почала втікати, а вони почали переслідування. Через деякий час переслідування вказана особа та скутер були втрачені з поля їх зору. Однак в подальшому заїхавши в одну з вулиць неподалік кафе , вони побачили, як на скутері який вони переслідували сидить ОСОБА_1 . Доказів переслідування скутера вони до матерілів справи не долучали, оскільки на службовому автомобілі відсутнє обладнання відеофіксації та з цих причин відеофіксацію відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння було проведено не на портативний відеопристрій поліцейського, а на мобільний телефон. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився зауважуючи, що він не керував скутером та стверджуючи, що даний скутер взагалі не його. Транспортний засіб ними не вилучався та в подальшому цієї ж ночі, під час їх патрулювання, був виявлений на узбіччі дороги без будь якої особи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його адвоката Марич І.Ю., працівників поліції Білей В.В. та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння особою, яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову від проходження відповідного огляду, особою яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, слід встановити чи доводиться належними та допустимими доказами, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння, як особою, яка керує транспортним засобом та яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) - визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 та п. 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п 6. розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, згідно з яким: 1) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання) 3) поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; 4) огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції; 5) перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; 6) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог п.3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказам МВС України від 07.11.2015 року №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Відповідно до п.6 Порядку від 17 грудня 2008 року за №1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, як це передбачено п.8 Порядку від 17 грудня 2008 року за №1103 та п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський в поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проте, як встановлено під час судового розгляду, зазначені вимоги поліцейським не дотримані, оскільки з доданого до матеріалів справи та дослідженого під час розгляду справи відеозапису не можливо встановити факт як самої зупинки так і керування ОСОБА_1 транспортним засобом, хоч перебування останнього в момент проведення відеозйомки в стані алкогольного сп`яніння є очевидним. При цьому, надаючи перевагу доводам ОСОБА_1 , перед доводами працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, які підлягають безпосередньому доведенню для встановлення порушення останнім пункту 2.5 Правил дорожнього руху, враховую пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , якими підтверджено те, що після складення протоколу, транспортного засобу не вилучалося та доказів відсторонення керування таким ОСОБА_1 не надано. При цьому поряд з відсутністю доказів керування ОСОБА_1 мопедом, жодних доказів належності цього транспортного засобу чи будь-якого іншого відношення до нього ОСОБА_1 до матеріалів справи, також не долучено.

В якості доказу керування ОСОБА_1 22.08.2023 транспортним засобом та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи долучено постанову інспектора Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 22 серпня 2023 року за №7575343 серії ЕАТ. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень. (а.с. 61-67).

Під час розгляду справи встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленим 21.12.2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яке набрало законної сили 01.01.2024 року, скасовано постанову інспектора Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 22 серпня 2023 року за №7575343 серії ЕАТ, а провадження в справі про адміністратвине правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. В зв`язку з наведеним, суд не бере до уваги, як доказ керування транспортним засобом 22.08.2023 о 3 год. 30 хв. ОСОБА_1 , долучену до матеріалів справи постанову, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином за відсутності доказів керуванням ОСОБА_1 22.08.2023 о 3 год. 30 хв. в с. Нересниця по вул. І. Франка мопедом, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не утворюють складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Разом з цим викладаючи в протоколі ОСОБА_1 обвинувачення за ч.2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння особою, яку протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, працівником поліції не сформульовано обвинувачення в частині щодо притягнення ОСОБА_1 на протязі року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, хоч докази цього долучено до матеріалів справи. При цьому суд не вправі коригувати обвинувачення.

З огляду на викладене суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дає суду підстав дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник