ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1438/23Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В.
Провадження № 33/817/271/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 13 грудня 2023 року о 17.12 год., в м. Шумськ по вул. Українській керувала транспортним засобом марки «Volkswagen PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6820, результат 0,68 проміле, тест 665, чим порушила вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху України та вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Шумського районного суду від 28.02.2024 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відеозаписи не містять момент керування нею транспортним засобом.

Апелянт посилається на те, що відеозапис не є безперервним і складається з декількох частин, що є порушенням Інструкції, тому є недопустимим доказом.

Вказує, що працівниками поліції, на її вимогу, не було представлено для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу Alcotest Drager 6820.

Наголошує на тому, що вона бажала проїхати в заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння лікарем та посилається на те, що працівники поліції не зазначили конкретної причини зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181370 від 13 грудня 2023 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 13 грудня 2023 року о 17.12 год. в м. Шумськ по вул. Українській транспортним засобом марки «Volkswagen PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6820, результат 0,68 проміле, тест 665, чим порушила вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 13 грудня 2023 року о 17.12 год. в м. Шумськ по вул. Українській, поліцейськими виявлено та зупинено автомобіль «Volkswagen PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що вона в порушення п. 2.9 (в) ПДР керувала т/з із неосвітленим номерним знаком, в зв`язку з чим була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Остання, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надала відповідь, що вона такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодилася та у медичний заклад на огляд їхати відмовилася.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 грудня 2023 року.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що відеозаписи не містить момент керування нею транспортним засобом, оскільки відповідно до відеозапису- 13.12.2023 року, за порушення п. 2.9 (в) ПДР України, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вийшла із транспортного засобу, із місця водія.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеозапис є не безперервним, оскільки працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, відеозаписи є електронними документами та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що працівниками поліції на її вимогу не було представлено для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу Alcotest Drager 6820, оскільки відповідно до відеозапису працівники поліції на її вимогу надали свідоцтво про повірку газоаналізатора.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що вона бажала проїхати в заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння лікарем, оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 пройшла огляд на місці зупинки, з результатом погодилася, на пропозицію поліцейського пройти огляд у медичному закладі- відмовилася. При цьому ОСОБА_1 вказала, що напередодні вживала алкогольний напій, а саме вино.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавала, дії працівників поліції не оскаржувала.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 28 лютого 2024 року щодо неї - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя