Код суду 233 № 233/771/24
П О С Т А Н О В А

09 квітня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., за участю: секретаря Ульянцевої С.А., захисника Кошеля А.С., особи, стосовно якої розглядається матеріал ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права, згідно зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 676166 від 31 січня 2024 року, ОСОБА_1 31 січня 2024 року, о 10:53 год., у м. Костянтинівка по вул. Ціолковського (біля буд. № 14) керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, блідість обличчя). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння він не перебував та ніяких ознак такого сп`яніння у нього не було. Він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , займає посаду водія. Його частина приймає активну участь у захисті України від збройної агресії російської федерації. 31 січня 2024 року командуванням йому була поставлена задача доставити запчастини до техніки, яка у зоні бойових дій потребувала негайного ремонту. Коли його зупинили поліцейські та запідозрили у перебуванні у стані наркотичного сп`яніння, він доповів про це командиру, але той заборонив йому їхати до лікарні проходити огляд, так як терміново потрібні були запчастини. Потім приїхав його командир і дозволив йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але поліцейські сказали, що вже почали писати протокол і йому було відмовлено. Так як він військовослужбовець і виконував накази командира, то не по своїй волі відмовився проїхати до лікарні.

Свідок ОСОБА_2 повідомив у судовому засіданні, що у січні 2024 року він був зупинений працівником поліції і запрошений як свідок. Поліцейський пояснив, що ними був зупинений водій і в них була підозра на те, що той знаходиться у стані наркотичного сп`яніння і відмовляється пройти огляд. Також поліцейські запросили бути свідком жінку, яка проходила повз. Водій стояв спокійно і на питання поліцейських все чітко відповідав, був адекватний і на його погляд у стані сп`яніння не перебував. Водій просто казав, що нікуди не поїде. У його присутності поліцейські водія не оглядали й очі на світло не перевіряли.

Свідок ОСОБА_3 повідомила у судовому засіданні, що у січні 2024 року вона залучалася свідком стосовно водія Комарницького. Був ще один свідок. Поліцейський знімав на камеру як роз`яснював права, встановлював анкетні дані водія. Водій ОСОБА_4 просто стояв, вона з ним не контактувала, але не бачила у нього ніяких ознак сп`яніння, також нічого дивного не було в його поведінці. Також при ній поліцейські не перевіряли його очі на реакцію на світло. Вона була свідком тільки як роз`яснювали водію права. Чи пропонували поліцейські водію пройти огляд на стан сп`яніння, вона вже не пам`ятає. У протоколі як свідок розписувалась.

Свідок ОСОБА_5 повідомив у судовому засіданні, що він є безпосереднім командиром Комарницького. 31 січня 2024 року у м. Часів Яр на їх «Камазі» зламалося зчеплення і він зателефонував ОСОБА_4 щоб той привіз ремкомплект. Потім йому зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що його зупинили поліцейські і хочуть везти до лікарні на огляд на стан сп`яніння. Так як терміново було треба їхати робити машину і вивозити з-під обстрілів військовослужбовців, він не дозволив Комарницькому їхати до лікарні. Потім він зателефонував ОСОБА_6 і сказав, щоб той забрав його і відвіз до місця зупинки Комарницького. На місці він дав дозвіл на поїздку ОСОБА_1 до лікарні, але поліцейські сказали, що протокол вже складається і вже запізно кудись їхати. Одразу вони поїхали лагодити машину, бо від цього залежало життя багатьох людей. Ремонтувати машину мав саме Комарницький, бо він цю машину добре знав. Про цю ситуацію він доповів командуванню. Комарницький ніколи не був замічений у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, але по приїзду до ППД він купив в аптеці тест на наркотики і той нічого не показав. Так як довго ремонтували машину, то не встигли прибути до лікарні протягом 3-х годин після зупинки Комарницького поліцейськими.

Свідок ОСОБА_6 повідомив у судовому засіданні, що 31 січня 2024 року у першій половині дня йому зателефонував командир і сказав відвезти його до місця зупинки Комарницького поліцейськими. Він забрав командира і вони прибули на місце, де поліцейські вже писали протокол. Він бачив, що поліцейські складали протокол та намагалися знайти свідків, а також записували на відео ОСОБА_1 після відмови їхати до лікарні. Поліцейські сказали, що вони візуально встановили, що Комарницький знаходиться у стані наркотичного сп`яніння і що його зіниці не реагують на ліхтарик, але він не бачив у поліцейських ніякого ліхтарика. Також він не бачив у Комарницького жодних ознак наркотичного сп`яніння. Так як у м. Часів Яр був обстріл і було усне термінове розпорядження командування відремонтувати машину, яка там зламалася, щоб врятувати людей, то Комарницький мав доставити запчастини та забрати людей. Командир дав дозвіл і Комарницький був готовий їхати до лікарні, але поліцейські вмовили його відмовитися на відео від поїздки, бо протокол був вже написаний і вони не захотіли нічого міняти у протоколі.

Зважаючи на доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та пояснення свідків, задля дотримання загальної засади презумпції невинуватості особи та доведення його вини поза розумним сумнівом, у судовому засіданні ретельно досліджені і перевірені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення ААД № 676166 від 31 січня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 31 січня 2024 року, о 10:53 год., у м. Костянтинівка по вул. Ціолковського (біля буд. № 14) керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, блідість обличчя). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на виявлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 січня 2024 року, згідно якого 31 січня 2024 року об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_7 ;

- довідка про відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП;

- відеозапис.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, варто зазначити наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при її розгляді зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, правова процедура, що визначає механізм проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння регламентована, зокрема, ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з результатом проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому слід зауважити, що здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ознаки сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Натомість, на наданому суду відеозаписі не було зафіксовано, яким чином зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - «звужені зіниці ока, блідість обличчя», були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, вважаю, що в діях ОСОБА_1 формально могли б вбачатися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 керував автомобілем у вказаний у протоколі час та місці в стані крайньої необхідності, а саме виконував розпорядження командира щодо термінової доставки запчастин у зону бойових дій задля ремонту машини та рятування життя військовослужбовців, які приймають участь у відсічі збройної агресії російської федерації, намагаючись якнайшвидше прибути на необхідну позицію без затримок у часі, і така існуюча небезпека життю військовослужбовців не могла бути усунута іншими засобами.

Крім того, заподіяна шкода суспільним відносинам у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є менш значною, ніж відвернена.

Також варто зауважити, що відповідно до протоколу ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проходить військову службу на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , тобто приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

За вказаних обставин вважаю, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із вчиненням вказаних дій в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя