Справа № 569/222/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, -

встановив:

18 грудня 2023 року, о 00 год 45 хв, в м. Рівне, вул. Р. Шухевича, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху, перед поворотом праворуч, чим порушив п. 9.2 б) ПДР, за що відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

18 грудня 2023 року, о 00 год 45 хв, в м. Рівне, вул. Р. Шухевича, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Clio, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в) ПДР, за що відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

18 грудня 2023 року, о 00 год 45 хв, в м. Рівне, вул. Р. Шухевича, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №0611 (серія 6810) результат огляду становить 0,52 проміле, чим порушив п. 2.9 а) ПДР, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18 грудня 2023 року, о 00 год 45 хв, в м. Рівне, вул. Р. Шухевича, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме: не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) ПДР, за що відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис у протоколі (а.с.2). Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного висновку.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об`єднати адміністративні матеріали №569/222/24, №569/230/24, №569/223/24 та №569/227/24 в одне провадження та розглядати одночасно, присвоївши №569/222/24.

Згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, в тому числі ст. 121-127, 130 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими матеріалами справ про адміністративні правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколах про адмінправопорушення серії ААД №429731, серії ААД №429732, серії БД №201498, серії ААД №429733, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 18.12.2023, роздруківкою Alkotest Драгер 6810 від 18.12.2023 №5750 результат огляду становить 0,52 проміле, зобов`язанням про відсторонення від права керування т/з в порядку ст. 266 КУпАП, відеозаписом із нагрудної боді-камери поліцейських №473157, 475864, 476607, та сукупністю інших письмових доказів, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про порушення водієм вимог п. п. 2.9 а, 9.2 б, 31.4.3 в), 2.1 а ПДР України та наявність складу адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП тому, відповідно до положень ст. 9 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки вчинене ОСОБА_1 правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, допущене ним правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку для учасників дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його вік, та вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, застосувавши стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що буде необхідним і достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу на рахунок отримувача №UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівненській області 21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету -21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на рахунок №UА0017527, отримувач коштів ГУК у Рівненській області 22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя