САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3044/23
Провадження №3/726/39/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 13.12.2023 року о 21 годині 45 хвилин, по вул. Галицький Шлях, 130 у м. Чернівці, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , під час обгону не врахував стан проїзної частини дороги (дощ), не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу, який перебував на зустрічній смузі для обгону та повертався в свою смугу для руху, в результаті чого скоїв зіткнення з даним автомобілем («Рено Логан», д.н.з. НОМЕР_2 ), чим порушив вимоги п. 2.3 б, 13.1, 14.6 ґ ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що того дня, керуючи автомобілем «Фольцваген» по вул. Галицький Шлях, 130 у м. Чернівці, переконавшись, що це буде безпечно, почав здійснювати маневр обгону. Під час здійснення маневру, автомобіль, який рухався у правій смузі попутного руху, неочікувано для нього, не увімкнувши при цьому світловий покажчик повороту, також почав здійснювати маневр обгону, виїждаючи при цьому на зустрічну смугу руху. В цей момент сталось зіткнення автомобілів. Зазначає, що не порушував правил дорожнього руху, свою вину заперечує, просить закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність для водія наступає у випадку порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, для того, аби притягнути водія до відповідальності, необхідним є встановити у його діях порушення правил дорожнього руху, які мають наслідком пошкодження транспортного засобу,дорожніх споруд чи іншого майна. Таке порушення повинно бути зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення та підкріплено належними доказами. У протоколі серії ААД № 387816 від 13.12.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.3 б, 13.1, 14.6 ґ ПДР України. Тобто у провину водію ставиться невиконання вимог вказаних пунктів ПДР України.

Пунктом 2.3.б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1. ПДР України передбачено, що водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 14.6 ґ ПДР України визначено, що обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд, заборонено.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути зазначено, який пункт, пункти Правил дорожнього руху України порушені особою, відносно якої складений протокол.

Юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 , він, керуючи автомобілем «Фольцваген Гольф» по вул. Галицький Шлях, 130 у м. Чернівці, виконував обгін. З правої смуги руху, без увімкнення світлового показчика повороту, автомобіль «Рено» також почав виконувати обгін, виїхавши безпосередньо перед ним, внаслідок чого сталось зіткнення.

Як встановлено із письмових пояснень ОСОБА_2 , іншого учасника ДТП,, він, керуючи автомобілем «Рено» по вул. Галицький Шлях, 130 у м. Чернівці, переконавшись, що позаду нього нікого немає, увімкнувши світловий показчик повороту, почав виконувати маневр обгону. Після цього він пригальмував, щоб перестроїтись у свій ряд, почув сигнал автомобіля, який рухався позаду та удар ззаду.

Крім того, стосовно ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено, що останній, перед початком обгону не увімкнув світловий показчик повороту відповідного напрямку та не переконався у тому, що жоден із водіїв, які рухався за ним, не розпочав обгону, внаслідок чого допустив зіткнення.

Як вбачається із схеми місця ДТП, внаслідок зіткнення, автомобіль «Фольцваген Гольф» отримав механічні пошкодження переднього правого крила, правої передньої фари, бамперу та капота.

У свою чергу, автомобіль «Рено Логан» отримав механічні пошкодження бампера, арки та крила зліва позаду.

Оцінюючи зібрані у справи докази, вважаю за необхідне звернути увагу на локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, які у автомобілі «Фольцваген Гольф» візуалізуються спереду-зправа, а у автомобіля «Рено Логан» зліва позаду. За таких обставин можна дійти логічного умовиводу, що у момент їхнього зіткнення, розміщення автомобілв на дорозі із позиції паралельного руху змінилась у напрямку перетину їхніх траєкторій, тобто один із водіїв змінив напрямок руху в бік іншого. При цьому, до моменту зіткнення автомобілі не могли рухатись один позаду іншого, як про це зазначає ОСОБА_2 . За таких обставин, пояснення ОСОБА_1 , із переконливо більшою ймовірністю, є достовірними, а пояснення ОСОБА_2 достовірними бути не можуть.

Відтак, судом не можу бути констатовано, що ОСОБА_1 порушив п. 14.6 ґ ПДР України, а саме здійснював обгін транспортного засобу, який здійснював обгін чи перешкоду. З достатньою вірогідністю, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у момент здійснення маневру обгону автомобілем «Фольцваген гольф», автомобіль «Рено логан», який рухався у правій смузі попутного руху, не переконався у безпечності свого маневру та у момент наближення транспортних засобів одне до одного, також розпочав обгін автомобіля, який рухався попереду нього.

У будь-якому випадку, із досліджених доказів, «поза розумним сумнівом», не може бути встановлено, що у момент здійснення маневру обгону ОСОБА_1 порушив будь-які правила ПДР України, що є у причинно-наслідковому зв`язку із настанням наслідків у виді зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України правопорушник не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, зібраними у справі доказами встановлено, що у діях ОСОБА_1 , за обставин, які були встановлені під час судового розгляду, не вбачається невідповідності вимог пунктів п. 2.3 б, 13.1, 14.6 ґ ПДР, які ставляться йому у провину, які з технічної точки зору могли би перебувати в причинному зв`язку з настанням даної пригоди. Окрім того, за умов відсутності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення за обставин викладених у протоколі, враховуючи, можливість необґрунтованого та безпідставного його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, беручи до уваги те, що усі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь останнього, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ст. 124, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук