Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.04.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Леміша О.О.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2024 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , гр. України,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 122-4 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Згідно з постановою, 26.10.2023, о 17 год 22 хв у в м. Ужгород, наб. Київська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Хюндай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на транспортний засіб НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , після чого покинула місце події, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Леміш О.О., подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що його підзахисна місце дорожньо-транспортної пригоди не залишала, навпаки, після скоєння ДТП від`їхала на декілька метрів, або розблокувати рух для інших учасників дорожнього руху, перепаркувавши автомобіль, повернулась на місце події, що власне підтвердив свідок, який був присутній на місці події. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У додаткових поясненнях ОСОБА_1 вказує на те, що усвідомлює вчинене нею адміністративне правопорушення, вину в скоєному визнає та щиро кається. Позиція, висвітлена у апеляційній скарзі, стосується факту нерозуміння ОСОБА_1 можливості настання негативних наслідків після вчинення нею дій, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що, залишаючи місце ДТП у повній мірі не усвідомлювала можливих наслідків своїх дій. Наразі ОСОБА_1 розуміє характер вчиненого адміністративного правопорушення та визнає, що такі дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП. Просить звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого діяння з оголошенням їй усного зауваження, а провадження у справі закрити.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, адвоката Леміша О. О., які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання 15.04.2024, однак до суду вказані особи не з`явились, хоча обізнані з тим, що в суді розглядається подана адвокатом Леміш О.О. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший день від ОСОБА_1 та адвоката Леміша О. О. не надходило. З огляду на наведене, та приписи ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника, адвоката Леміша О. О., не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП убачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
За диспозицією ст. 122-4 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а також зміст оскаржуваної постанови, вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується належними, достовірними та достатніми письмовими доказами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №058930, 26.10.2023, о 17 год 22 хв. у м. Ужгород, наб. Київська, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Хюнай Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на транспортний засіб НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , після чого покинула місце події, чим порушила вимоги п. 2.10 «а» ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Вказані у протоколі обставини підтверджуються й іншими письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №412845 (а. с. 2), схемою місця ДТП від 26.10.2023 (а. с. 3); письмовими поясненнями свідків та потерпілої (а. с. 5 - 8); відеозаписом з місця події (а. с. 10).
Висновки місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122- 4 КУпАП викладені на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду справи у суді першої інстанції та перевіреними на предмет належності, достовірності і достатності апеляційним судом.
Враховуючи наявні у справі належні, допустимі та достатні докази, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною, що власне стороною захисту не заперечується.
Разом з тим, апеляційним судом визнаються слушними доводи, викладені у додаткових поясненнях ОСОБА_1 про те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнає повністю, щиро розкаюється, зазначає, що повністю усвідомлює характер вчиненого адміністративного правопорушення та визнає, що вчинені нею дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.
Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Проаналізувавши обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, встановлені під час апеляційного розгляду характеризуючі дані про її особу (дані про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності - відсутні, а також відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, оцінивши їх у сукупності, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за малозначністю, обмежившись оголошенням їй усного зауваження, при цьому зазначає, що діяння, вчинене ОСОБА_1 хоч і містить у собі всі юридичні та суб`єктивні ознаки, що характеризують вказане правопорушення, однак конкретні обставини справи, суспільна небезпечність, яка є типовою для цього виду правопорушення, діянням не заподіяно будь-якої шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам призводить до такого висновку.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідності за малозначністю правопорушення і обмежитись щодо неї усним зауваженням, із закриттям справи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Леміш О. О. задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного райосуду Закарпатської області області від 17 січня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого діяння з оголошенням їй усного зауваження, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН