Справа № 308/5673/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 22.03.2024 року о 12.00 год. за місцем проживання адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 05.04.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав. Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №543059 від 22.03.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, рапортом про те що 22.03.2024 надійшло повідомлення зі служби 102, заявник ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.03.2024, в яких серед іншого зазначила, що її син ОСОБА_1 вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серія АА №314771, рапортом працівника поліції від 22.03.2024.

Крім того, до протоколу долучено копію постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (справа №308/21879/23).

Досліджені вище докази, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, тому вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2КУпАП.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило