ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/83/24 Справа № 694/2551/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

у с т а н о в и в:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 22.10.2023 о 22.43 год. по пр-ту Шевченка у м.Звенигородка Черкаської області, керував мопедом «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції порушив його права щодо безпосередньої участі у судовому засіданні, тоді як він з 25.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Ватутінська міська лікарня ВМР», що підтверджується довідкою від 27.12.2023, в зв`язку із чим він був позбавлений можливості надати суду відповідні пояснення та заперечення.

Зазначає, що 22.10.2023 близько 23 год. він дійсно перебував у м.Звенигородка, однак не керував будь-яким транспортним засобом, а працівники поліції під`їхали до нього в той момент, коли він перебував поруч з мопедом, про що він зазначив у своїх поясненнях, яким суд взагалі не надав оцінки.

Вказує, що працівники поліції періодично вимикали бодікамери. Свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися. Протокол складено 22.10.2023, а рапорт датовано 07.09.2023. Посадова особа, яка складала протокол взагалі була відсутня на місці його складання.

В судові засідання, призначені апеляційним судом на 09.02.2024 на 09:00 год., 01.03.2024 на 09:00 год., 29.03.2024 на 09:00 год., 12.04.2024 на 10:30 год. ОСОБА_1 не з`являвся, при цьому про дату, час і місце судових засідань повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, 26.12.2023 ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, копію постанови отримав у суді першої інстанції 04.01.2024, тоді як апеляційна скарга ним подана до суду 05.01.2024, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 викладену в апеляційній скарзі, про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне порушення серії ААД №048493 від 22.10.2023 року згідно якого, ОСОБА_1 22.10.2023 о 22.43 год. по просп.Шевченка у м.Звенигородка Черкаської області, керував мопедом «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного, а саме, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота та який відмовився від проходження огляду;

- направлення поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Володимира Шапошнікова згідно якого, ОСОБА_1 направлявся на огляд до КНП Звенигородська БЛІЛ для проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння та який відмовився від огляду;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Неприйнятними є доводи ОСОБА_1 про те, що 22.10.2023 близько 23 год. він не керував будь-яким транспортним засобом, а працівники поліції під`їхали до нього в той момент, коли він перебував поруч з мопедом, оскільки спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом із портативного відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 мопедом.

Крім того ОСОБА_1 , фактично будучи незгідним з діями працівників поліції не надав апеляційному суду доказів на підтвердження оскарження їх дій, як того вимагає ст.267 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції періодично вимикали бодікамери не слугують підставою для скасування оскаржуваного рішення, позаяк на переконання апеляційного суду, на наявних у матеріалах справи відеозаписах в достатній мірі зафіксовано обставини події, яка відбулася 22.10.2023 за участі ОСОБА_1

Безпідставними є доводи апеляційної скарги з приводу не залучення свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки зазначене не є порушенням фіксації цієї обставини, тому що свідки залучаються тільки у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису при відмові водія від проведення огляду. Тоді як матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення складеному щодо ОСОБА_1 .

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що рапорт датовано 07.09.2023, тоді як протокол складено 22.10.2023, оскільки зазначений рапорт відсутній у матеріалах справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що суд першої інстанції порушив його права щодо безпосередньої участі у судовому засіданні, тоді як він з 25.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Ватутінська міська лікарня ВМР», що підтверджується довідкою від 27.12.2023, в зв`язку із чим він був позбавлений можливості надати суду відповідні пояснення та заперечення.

Доводи про те, що судом першої інстанції порушено право щодо безпосередньої участі у судовому засіданні ОСОБА_1 вважаю недоцільними, оскільки, судові засідання призначалися та неодноразово переносилися на інші дати за клопотаннями ОСОБА_1 з причин перебування останнього на стаціонарному лікуванні КНП «Ватутінська міська лікарня ВМР». В долучених до матеріалів справи довідках відсутня інформація щодо знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні станом на 26.12.2023 (а.с.14,18).

Відповідно до довідки № 1 від 27.12.2023 виданої Головою ЛКК КНП «Ватутінська міська лікарня ВМР» вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в Ватутінській міській лікарні з 25.12.2023 (а.с.24, 25), на поштовому конверті відправника ОСОБА_1 до одержувача Звенигородський районний суд Черкаської області, проставлено штамп синіми чорнилами з датованою датою відправлення, а саме: 26.12.2023, тобто у зазначеному конверті перебувала довідка № 1 від 27.12.2023 видана Головою ЛКК КНП «Ватутінська міська лікарня ВМР» про те, що ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в Ватутінській міській лікарні з 25.12.2023. Суд критично ставиться до наданої довідки, оскільки вона датована датою наступного дня після дати фактичного поштового відправлення.

Про призначення дати судового засідання на 26.12.2023 ОСОБА_1 було повідомлено 12.12.2023 16:36:03 у встановленому законом порядку, про що свідчать довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber» (а.с.20). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Крім того, з метою поновлення ОСОБА_1 його прав, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений, до судових засідань не з`являвся, надаючи суду клопотання про їх відкладення. Таким чином, неодноразові причини перенесення судових засідань, вважаю такими, які направленні ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності шляхом затягування судового розгляду до спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного ст.38 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.12.2023 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба