Справа№464/1988/24
пр.№ 3/464/916/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2024 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.163-2 КУпАП,

установила:

До суду 20 березня 2024 року надійшла вищевказана справа про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи призначався на 11:50 год 02 квітня 2024 року.

У зв`язку із відсутністю відомостей про отримання особою повістки, розгляд справи було відкладено на 10:00 год 19 квітня 2024 року.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого, причини неявки не повідомила, а тому з урахуванням положень ч.1 ст.268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинено 03 січня 2024 року.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Верховний суд у Постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а) зауважує, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

За вимогами ч.6 ст.13, ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Аналізуючи наведене, закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення виключає провадження у справі.

Керуючись ст.ст.38, 221, 247, 283, 284 КУАП,

постановила:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.163-2 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.О.Шашуріна