Справа № 206/659/24
Провадження № 3/206/412/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Плінської А.В., при секретареві: Крижко О.А., за участю захисника-адвоката Кріпаченка Д.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2024 року о 18-00 год. в м. Дніпро, Самарський район по вул. Курсантська в районі будинку №36 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Відео зафіксовано на нагрудні відеореєстратори №473000, №474378, №473348. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що 27.01.2024 року його транспортний засіб потрапив у ДТП (з`їхав з проїзної частини та врізався у перешкоду). За кермом був його знайомий військовий. Коли після ДТП під`їхав екіпаж поліції, його знайомого, який керував транспортним засобом вже не було, оскільки той не хотів, щоб про цей інцидент дізналися за місцем його служби. Факту того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння він не заперечував, однак транспортним засобом не керував. Працівники поліції адміністративний протокол склали відносно нього, оскільки він є власником транспортного засобу, та на момент приїзду екіпажу поліції стояв поряд із транспортним засобом, а водія його знайомого, який перебував за кермом вже не було.

Його захисник-адвокат Кріпаченко Д.С. просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтував тим, що із сукупності доказів, зібраних у матеріалах справи, неможливо зробити однозначний висновок, що саме ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння знаходився за кермом транспортного засобу. Долучений до протоколу відеозапис не містить моменту руху чи зупинки транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 також із цього відеозапису не вбачається, яким саме чином встановлювалися у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння , які б давали підстави для проведення огляду останнього. Крім того, на підтвердження обставин відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом посадовою особою надано лише рапорт та не долучено розписки про передання транспортного засобу тверезому водію. Також працівниками поліції не було складено і, не було долучено до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, що є грубим порушенням та відповідно до ч. 5 ст.266 КУпАП дозволяє вважати результати такого огляду недійсним.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, зваживши доводи учасників судового процесу, давши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки його вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 690396 від 27.01.2024 р., складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку;

- рапортом у якому зазначено, що за адресою: м. Дніпро, Самарський район по вул. Курсантська,36 було виявлено авто Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками ДТП, під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки документів у водія та при спілкування з ним у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Водієві було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння у встановленому законом порядку нащо, той відмовився на камеру;

- відеозаписом на якому зафіксовано, як транспортний засіб, стоїть на узбіччі та має ушкодження, внаслідок того, що врізався у перешкоду. Біля транспортного засобу стоїть троє чоловіків. Серед яких був ОСОБА_1 , який представився власником транспортного засобу. На питання працівника поліції «Як це трапилось?», ОСОБА_1 пояснив, що «Якось так сталося». В ході розмови ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що він є власником транспортного засобу, надав документи на транспортний засіб та водійське посвідчення. Працівник поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 повідомив, що вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння, перелічив їх та запропонував йому пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» на що, ОСОБА_1 відмовився (18-12 г. відеозапису). Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що за наслідком його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складений протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд не приймає до уваги, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та на долученому до протоколу відеозаписі не зафіксований момент руху чи зупинки транспортного засобу, оскільки протягом усього переглянутого судом відеозапису ОСОБА_1 не заперечував того факту, що керував транспортним засобом, ніяких заперечень щодо цього не зазначив у протоколі. Крім того, на відеозаписі (18-09г.) зафіксовано, як знайомий ОСОБА_1 , який стояв поряд із автомобілем сказав поліцейському, що «за кермом був ОСОБА_1 ». Отже, викладене свідчить, що обираючи такий спосіб захисту ОСОБА_1 має на меті бажання уникнути, передбаченої законом відповідальності.

Щодо того, яким чином працівником поліції були встановлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які б давали підстави для проведення огляду останнього, суд вважає необхідним зазначити таке, що на переглянутому відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції наголошував ОСОБА_1 на виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, цей відеозапис свідчить, що поведінка ОСОБА_1 на місці складання протоколу та його стан був з явно вираженими ознаками алкогольного сп`яніння. Також про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння відповідно до переліку Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог вищевказаної Інструкції, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах справи направлення на медичний огляд, що виключає відповідальність за ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та невірним трактуванням закону, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції направлення видається у разі згоди особи, яка керує транспортним засобом проїхати до медичного закладу, однак такої згоди ОСОБА_1 не надавав.

Також, необгрунтованим є посилання щодо відсутності акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на переглянутому відеозаписі працівник поліції наголошував ОСОБА_1 на виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, зазначив про них в протоколі та рапорті. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював.

Інші твердження, зокрема, щодо підтвердження обставин відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають та не спростовують обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що транспортний засіб не мав технічної можливості внаслідок ушкоджень отриманих в ДТП, самостійно рухатись. Сам ОСОБА_1 зазначав, що чекає на евакуатор.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь вини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і вважає за необхідне з метою виправлення водія і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, так як вчинене ним правопорушення є одним з найнебезпечніших і найважчих правопорушень з адміністративних правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, піддати останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Плінська