Справа № 354/185/24
Провадження № 3/354/293/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відділенням поліції №1(м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №82 від 09.01.2024 року, проведеною головним інспектором ГУ ДПС в Івано-Франківській області Левицьким Н.Г. фактичної перевірки садиби «Меланка у Карпатах», за адресою: АДРЕСА_1 , що належить громадянці ОСОБА_2 , встановлено проведення господарської діяльності без державної реєстрації, а саме: надання послуг з тимчасового проживання, чим порушено ч.1 ст.58, ч.1 ст.128 Господарського кодексу України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що вона є власником житлового будинку, загальною площею 227,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вона проживає разом зі своєю сім`єю та не здійснює підприємницьку діяльність з тимчасового розміщення, а лише приймає гостей у даному будинку на відпочинок, користуючись нормою «сільський зелений туризм», з метою подальшого прийняття рішення про державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, при цьому вона своєчасно та у повному обсязі сплачує податок з доходів фізичних осіб, що підтверджується долученими деклараціями. Також просила врахувати, що в акті перевірки вказано об`єкт, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лісіцький А.В. у судовому засіданні підтримав подані заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та клопотання про закриття провадження у справі. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм процесуального права та за відсутності доказів, на підставі яких встановлено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним ч.1 ст.164 КУпАП. Відсутні також обгрунтування порушення ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: кому надано в оренду приміщення, протягом якого періоду надавалися послуги, вартість послуг та факт їх сплати на користь ОСОБА_1 ; не вказано свідків, які б могли підтвердити факт надання приміщення в оренду. Також в матріалах справи відсутні відомості з ГУ ДПС у Івано-Франківській області про наявність чи відсутність у ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Крім того, зазначив, що здійснення господарської діяльності з надання в оренду житлових приміщень (квартир) не обо`язково потребує державної реєстрації особи, як суб`єкта господарювання, оскільки фізичні особи можуть здавати в оренду власне нерухоме майно як у межах підприємницької діяльності, так і без реєстрації орендодавця як ФОП. Також, згідно ст.5 Закону України «Про туризм» суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є серед іншого і фізичні особи, які не є суб`єктами підприємницької діяльності та надають послуги з проживання, харчування тощо. Відповідно до положень ст.170 ПК України у ОСОБА_1 відсутній обов`язок реєструвати господарську діяльність з тимчасового розміщення туристів у належному їй на праві власності будинку, натомість вона має обов`язок задекларувати одержаний нею в результаті такої діяльності дохід. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП передбачає провадження господарської діяльності з метою отримання доходу. Відповідно до положень ст.ст.3, 42 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, тобто це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Однак протокол про адміністративне правопорушення не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо вказували на здійснення ОСОБА_1 регулярної, систематичної підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та отримання доходу з вказаної діяльності. Таким чином, враховуючи, що протокол є одним з доказів у справі, однак складений з порушенням вимог ст.251 КУпАП, тому не може вважатися допустимим доказом у даній справі. Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надано. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.252 КУпАП, норми ч.2 ст.62 Конституції України провадження у даній справі підлягає закриттю у на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, суд приходить до переконання, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ст.ст.254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вищевказаного адміністративного правопорушення виражається у таких формах: 1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; 2) провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до положень ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно із ч.1 ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року).

Вивченням матеріалів справи встановлено, що на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: акт(довідку) фактичної перевірки №090019 від 09.01.2024 року, згідно якого проведеною перевіркою садиби «Маланка у Карпатах», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 встановлено, що на початку перевірки проведено контрольну розрахункову операцію, а саме: проведення передоплати в розмірі 300,00 грн. на картковий рахунок громадянки ОСОБА_1 . Будь-яких розрахункових документів ОСОБА_1 не надано. На території садиби знаходяться 5 номерів, вартість проживання становить 1200 грн. за добу. Будь-яких документів, які регламентують ведення господарської діяльності ОСОБА_1 не надано. Відповідно до наявних баз даних ДПС України ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС як суб`єкт господарювання (господарської діяльності) не перебуває. Враховуючи вищезазначене перевіркою встановлено здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності без державної реєстрації; письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.01.2024 року, в яких остання вказала, що проживає за адресою АДРЕСА_2 і нею отримано на картковий рахунок грошові кошти у сумі 300.00 грн. як аванс за проживання у її будинку, садибі «Маланка». Водночас у даний момент вона не здійснює підприємницьку діяльність, а приймає гостей на проживання, користуючись нормою «зелений сільський туризм» та зважує доводи щодо реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності; скріншоти з електронної переписки щодо оренди однієї доби проживання в яких зазначено прізвище ОСОБА_1 , номер карткового рахунку та розмір передоплати-300,00 грн.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення №82 від 09.01.2024 року складено за відсутності фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 25.11.2008 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №064263 від 28.11.2008 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 227,6 кв.м., житловою площею 103,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами належний ОСОБА_1 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 складається із двох поверхів та мезоніну. На першому поверсі розташована одна кімната площею 25,8 кв.м., на другому поверсі три житлові кімнати площею 16,6 кв.м., 16,3 кв.м. та 13,6 кв.м., у мезоніні три житлові кімнати площею 6,9 кв.м, 12,9 кв.м, 11,7 кв.м. кількість кімнат 8 (перший поверх: веранда, веранда, столова, кухня, ванна, паливна, кімната, паливна; другий поверх: балкон, коридор, душова, туалет, житлова, житлова, житлова, ванна, житлова; мезонін: ванна, житлова, житлова, житлова, коридор), кількість поверхів 2 + мезонін.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про туризм» суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність є: інші суб`єкти господарювання, що надають послуги з тимчасового розміщення (проживання), харчування, екскурсійних, розважальних та інших туристичних послуг.

Відповідно до п.3 Порядку надання послуг з тимчасового розміщення(проживання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №297 від 15.03.2006 року зі змінами та доповненнями послуги з тимчасового розміщення (проживання) - це діяльність юридичної та фізичної особи з надання місця для ночівлі у засобі розміщення за плату, а також інша діяльність, пов`язана з тимчасовим розміщенням (проживанням), передбачена законом.

За умовами п.п.6,7 Порядку фізичні особи - власники або орендарі колективних засобів розміщення надають послуги з тимчасового розміщення (проживання)

за умови державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.

Фізичні особи - власники або орендарі індивідуальних засобів розміщення надають послуги з тимчасового розміщення (проживання) без державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.

Фізичні особи - власники або орендарі індивідуальних засобів розміщення зобов`язані подавати у визначений законодавством строк органу відповідної податкової служби декларацію за встановленою формою про дохід, отриманий від надання таких послуг, вести книгу реєстрації, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові мешканця, рік народження, місце проживання (перебування) та документ, який посвідчує особу, дата прибуття та вибуття, вартість наданих послуг. Статистичні відомості подаються до місцевих органів виконавчої влади за встановленою ними формою.

Відповідно до положень п.2 Порядку готелі та інші об`єкти, призначені для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) (далі - засоби розміщення), поділяються на: колективні - засоби розміщення загальною кількістю місць 30 або більше, в яких надають місце для ночівлі в кімнаті чи іншому приміщенні і за які справляється плата за встановленими цінами; індивідуальні - житло, в якому за плату або безоплатно надається обмежена кількість місць (менш як 30). У такому засобі одиниці розміщення (кімнати, житло) повинні бути відокремлені одна від одної.

Згідно з п.п.4.2, 4.3 ДСТУ 4268:2003 Національний стандарт України «Послуги туристичні. Засоби розміщування» до колективних засобів розміщування відносять засоби розміщування, в яких надають місце для ночівлі в кімнаті чи іншому приміщенні, у яких число місць повинно перевищувати певний мінімум для груп осіб, більших ніж одна сім`я, а всі місця підлягають єдиному керівництву та оплаті відповідно до встановлених цін; до індивідуальних засобів розміщування відносять власне житло, в якому за плату або безоплатно надають обмежену кількість місць; у цьому разі всі одиниці розміщування(кімната, житло) є незалежні і їх займають туристи або господарі, які використовують це житло протягом обмеженого проміжку часу як другий будинок або будинок для відпочинку(дачу).

Відповідно до ДСТУ 4269:2003 Національний стандарт України «Класифікація готелів», готельні послуги це діяльність з розміщування та надавання тимчасового проживання споживачам у засобах розміщування, а також інша діяльність, пов`язана з розміщуванням та тимчасовим проживанням.

Згідно п.5 ДСТУ 4269:2003 житлова площа готельних номерів в залежності від категорії готелю(без площі санвузла, коридора та балкона) становить: одномісних -від 8 до 14 кв.м.; двомісних -від 10 до 16 кв.м.; тримісних- від 14 до 16 кв.м.; чотиримісних- від 16 до 18 кв.м.

Отже, у відповідності до встановлених стандартів класифікації готелів, житловий будинок, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності із урахуванням наявної кількості житлових кімнат та їх площі, що підтверджується актом(довідкою) фактичної перевірки №090019 від 09.01.2024 року не підпадає під категорію готелю та відноситься до індивідуальних засобів розміщення, власники чи орендарі яких відповідно до приписів Порядку надання послуг з тимчасового розміщення(проживання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №297 від 15.03.2006 року надають послуги з тимчасового розміщення (проживання) без державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.

Окрім цього, як встановлено судом з долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи копій податкових декларацій про майновий стан і доходи, поданих 30.03.2021 року, 15.04.2022 року, 26.04.2023 року, останньою в установленому законом порядку задекларовано дохід, отриманий від надання майна в оренду, житловий найм.

У відповідності до приписів ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За встановлених обставин даної справи, суд приходить до висновку про те, що уповноваженим органом ДПС не надано суду належних доказів того, що у ОСОБА_1 , яка надає послуги з розміщення у індивідуальному житловому будинку, виник обов`язок щодо державної реєстрації її як суб`єкта господарювання.

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.164 КУпАП провадженням закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду України через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: Т. Л. Ваврійчук