Справа № 156/493/24
Провадження № 3/156/374/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали справи, що надійшли з 6 Волинського прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Селичівка Київської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, підприємця, раніше до адміністративної відповідальнсті не притягався,

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився,

захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Жуковський В.В.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно з матеріалами, які надійшли до суду з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

В міжнародному пункті пропуску «Зосин» в рамках прискореної реадмісії в ході прикордонно-представницької зустрічі польською стороною передано громаянина ОСОБА_1 , який 13 квітня 2024 року близько 21 год 40 хв. на території Поромівської ОТГ Володимирського району Волинської області на ділянці відповідальності прикррдонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в районі прикордонного занку № 853, у складі групи осіб здійснив незаконний перетин державного кордону з території України на територію Республіки Польща поза встановленими пунктами пропуску в брід по річці Західний Буг, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України "Про державний кордон України".

В діянні ОСОБА_1 службові особи ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вбачають порушення вимог ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», таке діяння кваліфіковане за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 09:30 год 22 квітня 2024 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Як ствердив в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Жуковський В.В., ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду цієї справи.

Відповідно до положеньст.268КУпАП при розгляді даної категорії адміністративних справ участь особи, щодо якої розглядається справа не обов`язкова. Крім того, інтереси ОСОБА_1 під час розгляду даної справи представляє адвокат Жуковський В.В. відповідно до ордеру серії АС № 1091363 від 22.04.2024 року на представлення інтересів ОСОБА_1 в Іваничівському районному суді Волинської області у справі № 156/493/24 на підставі договору на надання правничої допомоги № б/н від 21.04.2023 року.

Враховуючи вищенаведене, суддя вбачає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Жуковський В.В. підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що ОСОБА_1 дійсно перетнув кордон поза пунктами пропуску через державний кордон України, перебуваючи у групі з шести осіб. Однак ОСОБА_1 став заручником ситуації, оскільки за умовами укладеної з іншими особами угоди вивезти його повинні були одного і офіційно, через пункт пропуску через державний кордон України. Однак, такі умови дотримано не було, і коли його привезли в ліс, у якому був відсутній мобільний зв`язок, ОСОБА_1 прийшлося виконувати всі вказівки поводирів.

Захисник зазначив, свою вину у скоєнні правопорушення ОСОБА_1 визнає, щиро кається та просить суд призначити йому покарання у виді мінімального штрафу.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України (ст. 35 Закону України «Про державний кордон України»).

Норми ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України вчинені групою осіб.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП становлять такі альтернативні дії:

1) перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади; або

2) спроба такого перетинання, а також

3) ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Суд також приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

За повідомленням Державної прикордонної служби України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, обмежено виїзд з України окремою категорією громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Окрім визнання вини, зазначеного в письмових поясненнях особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 238376 від 16.04.2024 року,

протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 15.04.2024 року,

протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 15.04.2024 року,

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.04.2024 року,

протоколом прикордонно-представницької зустрічі в ППр «Зосін» (територія РП) на рівні помічника Прикордонного Уповноваженого України по Волинській ділянці та помічника Прикордонного Уповноваженого Республіки Польщі по Надбужанській ділянці від 15.04.2024 року;

протоколом реадмісії/допуску від 15.04.2024 року;

додатком до протоколу реадмісії,

ситуаційною картою,

фототаблицею,

письмовими поясненнями першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 15.04.2024 року щодо виникнення обстановки на напрямку прикордонного знаку № 853, іншими документами, доданими до протоколу.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Суд зазначає, що при дослідженні доказів по справі не встановлено, що ці докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до безумовного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 204-1 КУпАП, а саме: у перетинанні державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб, доведена.

Тому протокол складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 2 ст. 204-1 КУаАП повністю узгоджується дослідженими матеріалами справи та не свідчить про порушення при його складанні.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонного загону щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшов переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у перетинанні державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, за що передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судом (суддею) враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність за скоєння вказаного діяння є щире каяття правопорушника.

Обставин, які б обтяжували відповідальність за скоєння такого діяння судом не встановлено.

Також суддею враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу (до адміністративної відповідальності притягується вперше, неодружений), його майновий стан (працевлаштований, підприємець), ступінь його вини, його поведінку під час та після вчинення правопорушень (щиро розкаявся у вчиненому), наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя вважає за необхідне застосувати до цієї особи адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок. Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати

Також відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (чотириста дев`яносто шість) гривень 60 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 204-1, ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Волинські області/с Поромів/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0003468.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя І. Є. Малюшевська