Справа № 344/5202/24
Провадження № 3/344/2537/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., з участю захисника Денеги Д.М., представника потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вчинила ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_2 неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14.02.2024 року, близько 17-46 год. в АДРЕСА_2 , в класі ліцею №4, образливо виражався відносно однокласника ОСОБА_4 , чим образив його честь та гідність, писавши образливі слова в соціальній мережі, в групі 6-В класу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не визнала, заперечила викладені в протоколі обставини. Зокрема зазначила, що її син ОСОБА_3 нікого не ображав. Пояснила, що 14.02.2024 року у чаті учнів 6-В класу у мережі "Viber" виник конфлікт між однокласниками, де одному з них, а саме ОСОБА_4 її син ОСОБА_3 декілька раз написав "Плач". Вважає, що саме мати ОСОБА_5 спровокувала дітей на конфлікт, оскільки повідомлення надходили саме з її номера телефону.

Представник потерпілого ОСОБА_1 , суду зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_4 . Суду повідомила про те, що її малолітній син ОСОБА_4 систематично потерпає від цькувань однокласників ліцею №4, в тому числі від ОСОБА_3 теж. Вона зверталася до адміністрації ліцею і класного керівника та повідомляла про протиправні дії однокласників по відношенню до її сина. Зокрема зазначила, що 19.02.2024 р., коли вона забирала сина після уроків, виявила його в істериці, через те, що на перерві перед уроком християнської етики його однокласники виштовхували його з класу, та кричали йому: «йди геть». В цей же день після уроків біля ліцею однокласники кричали йому образливі слова. 20.02.2024 р. ОСОБА_1 , хотіла поспілкуватись з директоркою щодо даної ситуації, але остання через особисті причини не мала можливості. Також 20.02.2024 р. класний керівник 6В класу ОСОБА_6 , організувала на останньому уроці виховну годину, на якій потрібно було взятись за руки, але біля Єримія нікого не було і він не мав кого взяти за руки. 14.02.2024р. в чаті класу в соціальній мережі "Viber" однокласники Єримія протягом години писали образливі слова в його сторону.

В судовому засіданні захисник Денега Д.М. заявив клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши висновок захисника Денеги Д.М., пояснення ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_1 , оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом серії ВАД№903405 від 01.03.2024 року про адміністративне правопорушення. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала та чітко викладено суть правопорушення та підписаний ОСОБА_2 .

Матеріали справи містять довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 та Департаменту освіти та науки ІКС ІПНП №5970 від 27.02.2024, ІКС ІПНП №7048 від 07.03.2024. Відповідно до вищевказаної довідки заявником є гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , та матеріали скеровані Департаментом освіти та науки, за зверненням гр. ОСОБА_1 . Суть звернення: звертається для того, щоб захистити права та законні інтереси сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які були порушені внаслідок булінгу в ліцеї №4 в м. Івано-Франківську. 07.03.2024 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали по пошті за вх. К-46 з Департаменту освіти та науки, по зверненні гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо конфлікту учнів 6В класу з її сином в ліцеї № 4. Так, ОСОБА_1 , повідомила про те, що 19.02.2024 р., коли вона забирала сина після уроків, виявила його в істериці, через те, що на перерві перед уроком християнської етики його однокласники виштовхували його з класу, та кричали йому: «йди геть». В цей же день після уроків біля ліцею однокласники кричали йому образливі слова. 20.02.2024 р. ОСОБА_1 , хотіла поспілкуватись з директоркою щодо даної ситуації, але остання через особисті причини не мала можливості. Також 20.02.2024 р. класний керівник 6В класу ОСОБА_6 , організувала на останньому уроці виховну годину, на якій потрібно було взятись за руки, але біля Єримія нікого не було і він не мав кого взяти за руки. 14.02.2024р. в чаті класу в соціальній мережі "Viber" однокласники Єримія протягом години писали образливі слова в його сторону. Опитано було учнів 6-В класу ліцею №4, зокрема опитано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , який повідомив про те, що 14.02.2024 р. у чаті учнів 6-В клас у мережі "Viber" виник конфлікт між однокласниками та Єримієм. Причина даної події йому не відома, ОСОБА_7 провокував їх, а вони відповідали на провокації. Хтось почав писати « ОСОБА_8 », ОСОБА_9 їх підтримав і вищезгадане слово проспамив 19 разів в чаті. 19.02.2024 р. коли він перебував в навчальному закладі конфліктів між однокласниками не бачив, на наступний день також було спокійно, а на останньому уроці була виховна година, після якої він пішов додому.

Згідно рапорта працівника поліції від 27.02.2024 року, 27.02.2024 року о 12:23 до Івано-Франківського РУП надійшло звернення №К-37 від гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що у її сина гр. ОСОБА_5 виник конфлікт із однокласниками ліцею №4 м.Івано-Франківськ.

До матеріалів справи долучено також копію заяви ОСОБА_1 до директора Департаменту освіти і науки Івано-Франківської міської ради, щодо захисту прав та законних інтересів її сина ОСОБА_10 , учня 6-В класу ліцею №4 в м. Івано-Франківську, що були порушені внаслідок булінгу в школі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи, 14.02.2024 року у чаті 6-В класу у мережі "Viber" виник конфлікт між його однокласниками та Єримією. ОСОБА_3 зазначив, що Єримія провокував їх, тому вони відповідали насмішкою. ОСОБА_3 побачив як хтось із однокласників почав масово писати Єримії "Плач"і він також підключився до них та написав йому 19 раз без злого умислу.

Згідно копії психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та уточнення відносин дитини у навчальному закладі щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був проведений Центром психологічної допомоги дітям «Серденько», за запитом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, вбачається, що за розповіддю дитини у класі наявна ситуація психологічного булінгу, який триває від 6 класу, де хлопець виступає жертвою.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доводиться також фотокопіями знімків екрану телефону, а саме переписки учнів 6-В класу у мережі "Viber".

Відповідно до вимог ч.1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В даному випадку, вчиняючи відповідні дії малолітній ОСОБА_3 по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 , все вказує на те, що ОСОБА_2 неналежно займається вихованням своєї малолітньої дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, що дає підставу суду для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки вона вчинила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої дитини, що повністю доведено в суді.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції статті ч.1 ст.184 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ