ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/61/24 Справа № 698/607/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Баранов О.І. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 21 липня 2023року о 23 год.15хв. по вул. Погорецького в с. Петраківка, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі 211010 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Під час здійснення відеофіксації на нагрудну відеокамеру поліцейського «Tаsсar 83-W» відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначена постанова не відповідає вимогам законодавства, фактичним обставинам справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Не заперечує, що його за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під його керуванням. Разом з тим, вказує, що зупинили його було без передбачених законом підстав, відповідно всі подальші дії працівників поліції є незаконними.

Звертає увагу на порушення у даному випадку норм ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон), що мало місце під час зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Оскільки автомобіль під його керуванням було зупинено з порушенням вимог наведеної статті Закону, тому, на думку апелянта, відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ), недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

Відзначає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

З цього приводу стверджує, що відеозапис з камери портативних відеореєстраторів не підтверджує його відмову від проходження такого огляду. Навпаки, на протязі всього часу спілкування з поліцейськими, він не заперечував проти такого огляду, однак наполягав, щоб він був проведений в установленому законом порядку. Він постійно наголошував поліцейським на тому, що оскільки є військовослужбовцем ЗСУ, то його огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитися за участі посадових осіб Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

З огляду на наведене, посилається на положення ст. 266-1 КУпАП щодо порядку проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Окрім того, вказує на проведення судового розгляду за його відсутності, хоча бажав бути особисто присутнім при розгляді суддею справи про адміністративні правопорушення стосовно нього по суті та наполягав на цьому, оскільки мав намір давати особисто пояснення з приводу подій 21 липня 2023 року та користуватися іншими правами, які наділені законом, зокрема подавати докази та заявляти клопотання. Саме тому, 04 жовтня 2023 року, через свого захисника, ОСОБА_1 подав судді клопотання про неможливість розгляду справи у його відсутність та забезпечення його права на безпосередню участь у розгляді справи по суті. Ухвалою судді дане клопотання було відхилене й розгляд справи проведено без участі особи, чим порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Колісника С.М., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їхньому змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БАД № 690740 від 21 липня 2023 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження встановлюється ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Встановленим порядком визначено, що водій має на право не погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також не погодитись з його результатами.

У такому випадку водій зобов`язаний пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Отже тільки незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не тягне за собою адміністративну відповідальність.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише утому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що суд першої інстанції надав аналіз відеозаписам доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, тривалістю біля 1 година 30 хвилин, якими зафіксовано, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі проявляв пасивну поведінку. У подальшому відмовився від проведення огляду у встановленому порядку.

З фактичних даних вказаного відеозапису випливає, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання законних розпоряджень працівників поліції щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не здійснює вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, не надає згоди на проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, цебто його дії фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

З огляду на викладене, працівниками патрульної поліції, а також суддею при розгляді справи в суді, зазначені дії ОСОБА_1 правильно були оцінені, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі відсутнє належне обґрунтування для застосування у цій справі доктрина «плодів отруйного дерева», адже апелянтом не наведено джерело доказів, яке здобуто із суттєвим порушенням прав та свобод ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, зважаючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, з приводу порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння стосовно військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, повинен проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів є необґрунтованими.

У даному випадку ОСОБА_1 не перебував у вказаних місцям, внаслідок чого, як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимоги п. 2.5 ПДР.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що у даній справі ОСОБА_1 керував цивільним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що не охоплюється порядком проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України, передбаченого ст. 266-1 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому суд першої інстанції провів судове засідання за участю захисника Колісника С.М., котрий навів відповідні доводи про необхідність закриття справи.

Апеляційний суд здійснив перегляду постанови районного суду за участі ОСОБА_1 та його захисника Колісника С.М., чим забезпечена можливість особи бути присутнім в судовому засіданні, надати докази та пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення.

При цьому при апеляційному перегляді не встановлено підстав для закриття справи.

Отже розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2023 рокупро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук