Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.02.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке подав захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Бадзелюк П. П.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працює,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста) грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Відповідно до постанови, 25 жовтня 2023 року, о 23 год 50 хв у с. Минай, вул. Волошина, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus» державний номерний знак НОМЕР_1 під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цими діями водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п.13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
З постанови також вбачається, що 25 жовтня 2023 року, о 23 год 50 хв, у с. Минай, вул. Волошина, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
Не погоджуючись з указаною постановою захисник ОСОБА_1 , адвокат Бадзелюк П. П., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду першої інстанції.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Бадзелюк П. П. вказує на те, що 25.01.2024 була проголошена лише вступна та резолютивна частини постанови, однак повний текст судового рішення був оприлюднений 01.02.2014. Копія постанови стороні захисту не надсилалась.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що 25.01.2024 ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Бадзелюк П. П. брали участь у місцевому суді у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Окрім цього, матеріалами справи підтверджується те, що місцевий суд надіслав копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 у встановлений законом триденний строк, тобто 25.01.2024.
Адвокат Бадзелюк П. П. подав апеляційну скаргу 06 лютого 2024 року безпосередньо до суду першої інстанції, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, тобто на 12 день з часу винесення постанови, а саме з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 25.01.2024.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, через які адвокат Бадзелюк П. П. не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк - до 04.02.2024, однак позаяк цей день припадає на вихідний неділю, останнім днем для оскарження судового рішення слід вважати 05.02.2024. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що адвокат Бадзелюк П. П. не подав докази у підтвердження часу отримання ним копії постанови від 25.01.2024.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/ труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року, є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк адвокат Бадзелюк П. П. пропустив через поважні причини немає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом обставини не перешкоджали реалізації права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у передбачений ст. 294 КУпАП строк.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску адвокатом Бадзелюком П. П. строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі апелянт не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.
На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що у клопотанні не наведено жодних переконливих доказів та мотивів про поважність причин, які позбавили адвоката Бадзелюка П. П. можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, а також те, що час отримання постанови суду не спростовує факту про час винесення постанови 25.01.2024, апеляційний суд доходить висновку, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 25.01.2024, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення такого строку.
Не визнаються обґрунтованими доводи клопотання про те, що 25.01.2024 була проголошена лише вступна та резолютивна частини постанови, оскільки такі спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, в яких не міститься даних про те, що 25.01.2024 була проголошена лише вступна та резолютивна частини постанови, у тому числі вступна та результативна частини постанови.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню адвокату Бадзелюку П. П. як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату Бадзелюку П. П. як особі, що її подала у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги: положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які би підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане адвокатом Бадзелюком П. П. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Бадзелюк П. П. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2024 року,- повернути адвокату Бадзелюку П. П. з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН