Справа №: 634/1179/23
Провадження № 3/634/9/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року, суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., за участю секретаря судового засідання - Мальченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сахновщина Харківської області в режимі відоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова клопотання захисника ОСОБА_1 - Прасолова Ігоря Вадимовича про відвід судді по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області з 12.12.2023 року перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні повторно представником ОСОБА_1 Прасоловим І.В. було заявлено відвід судді Єрьоміній О.В., посилаючись на незгоду з процесуальними діями судді під час розгляду справи.

Обговоривши клопотання ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, із огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що для забезпечення виконання положень ст. 7 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Отже, законодавцем визначено, що при заявленні повторного відводу судді суду, який здійснює провадження, слід встановити ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, що є підставою для залишення повторної заяви про відвід судом, який здійснює провадження, без розгляду.

КПКУкраїни не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами.

Згідно правового висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к, суд констатував, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі «Філіс проти Греції» (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2023 року адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов до Сахновщинського районного суду Харківської області, і цього ж дня був розподілений у провадження судді Єрьоміної О.В.

Справу призначено до розгляду на 20.12.2023 року на 09.00 год.

20.12.2023 року до початку розгляду справи представником ОСОБА_1 Прасоловим І.В. було подано клопотання про відвід судді Єрьоміної О.В.

10.01.2024 року постановою судді Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовського О.С. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Єрьоміної О.В.

Справу було призначено до розгляду на 23.01.2024 року на 10.00 год.

23.01.2024 року до початку розгляду справи ОСОБА_1 було подано клопотання про відвід судді Єрьоміної О.В.

Вказане клопотання про відвід судді було розподілено у провадження судді Зимовського О.С.

При цьому, 25.01.2024 року ОСОБА_2 заявлено відвід судді Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовському О.С. від розгляду заяви про відвід судді Єрьоміної О.В.

25.01.2024 року постановою судді Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовського О.С. залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 про відвід судді Зимовському О.С. від розгляду заяви про відвід судді Єрьоміної О.В.

25.01.2024 року постановою судді Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовського О.С. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Єрьоміної О.В.

Вищевказані обставини свідчать проте, що стороною захисту неодноразово, а ОСОБА_3 повторно подано до суду заяви про відвід судді Єрьоміної О.В., що суд розцінює як ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження. Така поведінка сторони захисту, в тому числі розцінюється як недобросовісна.

За своїм значенням принцип диспозитивності не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту своїх інтересів у встановленому законом порядку.

Вказані дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті були спрямовані на деструктивність судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суддя зазначає, що дії ОСОБА_2 щодо повторного заявлення завідомо безпідставного відводу свідчать про очевидне зловживання ним своїми процесуальними правами.

У даному випадку зловживання процесуальними правами має форму штучного ускладнення процесу розгляду справи в результаті поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що перешкоджає винесенню рішення у справі, оскільки неодноразове подання необґрунтованих заяв про відвід судді у цій справі спрямовано на свідоме, невиправдане затягування судового процесу.

Також, суддя зазначає, що у даній ситуації є наявними факти використання ОСОБА_2 , наданих йому прав, всупереч їхньому призначенню з метою перешкоджання діяльності суду у правильному та своєчасному розгляді і вирішенні справи та необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Вважаю, що повторна заява про відвід судді має ознаки зловживання правом з метою затягування провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому її слід залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст..81 КПК України,.ст.283, 294 КУпАП, суд

постановив:

Повторно заявлений відвід захисником ОСОБА_1 судді Єрьоміної Ольги Володимирівни у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та проголошено 01.02.2024 року.

Суддя: