ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/404/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника -Зеленькова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Зеленькова О.В. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 19.11.2023 року о 02-30 годині, по вул. Шевченка, 38 у м. Харкові, керував транспортним засобом Audi, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, який знаходиться за адресою: м. Харків, Ахієзерів, буд. 18А, ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (далі - ПДР), а саме: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисником Зеленьковим О.В. було подано апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції сторону захисту про дату та час розгляду справи не було повідомлено належним чином, а також не надано належну правову оцінку відомостям, наявних в матеріалах справи. Так, захисник вважає, що справа про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки транспортного засобу. Крім того, в обгрунтування своїх доводів захисник посилається, на те що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства та долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис який не є безперервним.

У зв`язку з чим, просить закрити адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, не зазначив.

Крім того, захисник Зеленьков О.В. просив поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року, посилаючись на те, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату та час розгляду справи не було повідомлено належним чином, розгляд відбувався за відсутності ОСОБА_1 . З повним текстом оскаржуваної постанови захисник ознайомився лише 05.01.2024 року.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відомостями матеріалів справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника Зеленькова О.В .

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду апеляційної скарги захисник Зеленьков О.В. повідомив суд апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 відомо про дату та час розгляду апеляційної скарги, позиція захисту є узгодженою та вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, підтримав подану апеляційну скаргу, надавши аналогічні зазначеним в апеляційній скарзі, пояснення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга захисника Зеленькова О.В. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наявними у справі відомостями, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455699 від 19.11.2023 року, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 , 19.11.2023 року о 02-30 годині, по вул. Шевченка, 38 у м. Харкові, транспортним засобом Audi, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST DRAGER та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, який знаходиться за адресою: м. Харків, Ахієзерів, буд. 18А, ОСОБА_1 відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №455699 від 19.112022 року, ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив власний підпис, будь-яких заперечень, пояснень чи зауважень щодо складеного протоколу, порушення його прав працівниками поліції жодним чином не зазначив (а.с.1);

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія № НОМЕР_2 видане 12.09.2022 року (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4);

- відомостями пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікаря нарколога відмовився.

- відомостями рапорту, працівника поліції згідно якого під час несення служби за адресою вул. Шевченко 38 па ПОГП №14 за порушення комендантської години було зупинено ТЗ Ауді д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а також водій не надав посвідчення водія. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Відносно водія було складено постанову за ч. 1 ст. 126 та протокол про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб було залишено без порушень ПДР, водія відсторонено від керування. (а.с.8);

- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області (додаток до протоколу ААД№455699 від 19.11.2023 року а.с. 2;

На відеозаписі зафільмовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, категорично зазначивши про свою відмову та вказавши що йому легше сплатити штраф.

Жодних заяв чи клопотань ОСОБА_1 щодо порушення його прав працівникам поліції не заявляв.

Крім того, з відомостей відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 фактично визнає факт керування ним транспортним засобом, оскільки на запитання працівника поліції «Зупиняли тебе на посту, правильно?» водій відповів, що їхав в комендантську годину зі швидкістю 50 км/год.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. ОСОБА_1 та його захисник Зеленьков О.В. в судовому засіданні повідомили суд апеляційної інстанції, що оскаржували дії працівників поліції до керівництва Управління патрульної поліції в Харківській області та отримали відмову на подану скаргу. Однак, письмових документів на підтвердження своїх доводів суду апеляційної інстанції не надали.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні звертались до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб - працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів апелянта в цій частині.

Натомість, саме відмова від проходження огляду водія є процесуально визначальним фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП, що настає в цьому випадку, саме за відмову водія у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у відомостях протоколу про адміністративне правопорушення, а також відеозаписі, долученому до нього (а.с.2) та інших доказах.

Твердження апелянта про те, що відеозапис працівниками поліції ведеться не безперервно є надуманими та спростовуються відомостями цього відеозапису.

Оглянутий відеозапис складається з двох файлів, які засвідчують одну і ту саме подію з різних нагрудних камер різних працівників поліції, не є пошкодженими та тривають безперервно.

Відеозаписом зафільмовано складання адміністративного матеріалу за порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР відповідальність за порушення яких передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, який і є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Таким чином твердження сторони захисту щодо небезперервності відеозапису не є підставою для закриття провадження у цій справі, оскільки, відповідно до приписів ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №455699 від 19.11.2023 року, так й у долучених до нього доказах та не порушують вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026.

Доводи сторони захисту про неналежне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що, на думку захисника, порушує вимоги ст. 268 КУпАП є суб`єктивними та надуманими у зв`язку із наступним.

Відповідно до відомостей протоколу ААД №455699 від 19.11.20023 року, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Київському районному суді м. Харкова про, що є відповідний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також у протоколі наявний номер телефону ОСОБА_1 за яким і було його сповіщено про дату та час розгляду його справи про адміністративне правопорушення належним чином шляхом надіслання йому судової повістки в електронній формі відповідно до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року №28, (довідка сформована в електронному вигляді а.с. 12).

Таким чином, надавши працівникам поліції номер телефону, як засіб зв`язку, та враховуючи дію на території України режиму «воєнний стан» таке електронне повідомлення (судова повістка в електронній формі) вважається прийнятним, оскільки можливість надіслання судових повісток і повідомлень в електронній формі надана судам Порядком, затвердженим наказом ДСА України №28 від 23.01.2023 року.

Крім того належить зазначити, що, згідно вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення може бути переглянутою судом апеляційної інстанцій в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП.

Так, згідно відомостей, наявних в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник отримали судову повістку про виклик у судове засідання, а також судові повістки в електронній формі та додатково були повідомлені про час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку. В судовому засіданні приймав участь апелянт - захисник Зеленьков О.В., який не заперечував щодо можливості судового розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що при розгляді цієї справи були виконані всі вимоги, передбачені ст. 268 КУпАП.

Оцінюючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Зеленькова О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Зеленькова О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду Харківської області від 13 грудня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков