Справа №727/1850/24
Провадження №3/727/810/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Терещенко О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністра-тивної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючо-го в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №035 475 від 16.02.2024 року вбачається, що 15.02.2024 року о 23 год. 26 хв. в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 176, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyndai, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порож-нини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що зазначеного у протоколі дня він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак просив провести його шляхом відібрання біологічного зразку крові, оскільки недовіряє показанням приладів «Драгер» та вважає їх неточними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові та відео- матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, за наведених у протоколі обставин, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміні-стративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обста-вин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення вико-нання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді спра-ви про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмі-ністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона ад-міністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом по-рядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністра-тивної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно-зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притя-гається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в ав-томатичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (ві-деозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних за-собів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на скла-дання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Ко-дексу.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Бар-бера, Мессегеі Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може ви-пливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопору-шення поліцейські посилаються на протокол про адміністративне правопорушення, на-правлення в медичний заклад, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду та відеозаписи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, згідно з ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає, зокрема, за від-мову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встанов-леного порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лі-карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейсь-ким з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосу-вання таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відео-запису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина третя цієї ж статті КУпАП визначає, що у разі незгоди водія на прове-дення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних тех-нічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у во-діїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реак-ції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 роз-ділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охо-рони здоров`я.

Тобто, проходження огляду в закладі охорони здоров`я пропонується не просто ус-но, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний за-клад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУ пАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідаль-ності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Зазначені вимоги нормативно-правових актів поліцейським дотримані не були.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відпо-відно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого пра-вопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відпові-дальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосо-вувати превентивні заходи, серед яких: застосування технічних приладів і технічних за-собів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформа-цію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому воло-дінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотри-мання правил дорожнього руху.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис, доданий до протоколу, з якого вбачається, що 16.02.2024 ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager, на що останній відмовився. В подальшому, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер», на що останній погодився. У медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано здати біологічний зразок сечі, виконати перелік необхідних вправ а також пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager. При цьому, останній повідомив, що він не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, однак вимагає провести даний огляд за допомогою аналізу біологіч-ного зразка крові. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 здав біологічний зразок сечі та виконав вправи, які були необхідні для проведення комплексного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 7, 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, проведення лабора-торних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Зі змісту пунктів 7, 12, 13 розділу ІІІ вказаної Інструкції чітко вбачається, що в разі неможливості взяти в особи зразки сечі, слини, змивів, працівник поліції або лікар мають запропонувати такій особі надати для аналізу кров. Тобто, відмова від проход-ження медичного огляду на стан сп`яніння має місце тоді, коли особа не може надати зразки сечі, слини або змивів та після цього відмовляється надати зразки своєї крові.

Оскільки медичним закладом ОСОБА_1 не було запропоновано можливість використання зразків крові останнього для проведення лабораторного дослідження, то огляд було проведено з порушенням вищевказаної Інструкції.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами огляду водія на стан сп`яніння, проведеного з по-рушенням встановленого порядку, а тому і протокол про адміністративне правопору-шення, як і інші матеріали справи - критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Отже, поліцейським та працівниками медичного закладу при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП. Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУ пАП, він вважається недійсним.

Відтак суд за встановлених у судовому засіданні усіх обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності дійшов висновку, що направлені до Шевченківського районного суду м. Чернівці матеріали про адміністративне право-порушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у діях останнього складу наведеного адміністративного правопору-шення та є сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року в справі «Ірландія проти Сполученого Королів-ства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71) та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо перекон-ливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рі-шенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03). Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 в справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинува-тості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невину-ватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути ре-зультатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не-спростовних презумпцій.

На підставі викладеного та дослідивши наявні докази по даній адміністративній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 -дрійовичавідсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопору-шення в діях останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеля-ційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко