"14" березня 2024 р. Справа № 363/656/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту Патрульної поліції управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 року о 23 годині 25 хвилин на а/д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська 186 км., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року керувала транспортним засобом без права керування транспортним засобом, а саме була позбавлена права керування Вишгородським районним судом Київської області від 20.04.2023 року, повторно протягом року вчинила правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

До суду 05.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явилась, на електронну адресу суду направила клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки перебуває за кордоном, що слугувало відкладенню розгляду справи на 14.03.2024 року.

14.03.2024 року до суду ОСОБА_1 не з`явилась, на електронну адресу суду направила клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки перебуває за кордоном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 24.11.2011 року у справі «Загородній проти України», заява №27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16.04.2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява №17182/07, п.21).

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 не скористались своїм правом, щодо отримання юридичної допомоги, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Крім того, положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 до суду для розгляду адміністративного матеріалу не є підставою для відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частино 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у порушенні ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №567381, яким зафіксовано подію яка сталась 26.01.2024 року о 23 годині 25 хвилин на а/д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська 186 км.; довідкою Інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н. Королишин згідно якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.07.2023 року притягнута Управлінням патрульної поліції у м. Києві до адміністративної відповідальності за скоєння 24.07.2023 року правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.01.2024 року, винесеної відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУПАП, та відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень згідно яких, ОСОБА_1 , 20.04.2023 року, справа №363/461/23, постановою Вишгородського районного суду Київської області визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Отже, ОСОБА_1 скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Враховуючи ступінь вини правопорушника, обставини вчинення адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про призначення адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Крім того, суд приходить до висновку, що автомобіль «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1 не підлягає конфіскації, оскільки відповідно до довідки Інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н. Королишин, яка міститься в матеріалах справи, станом на 31.01.2024 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Керуючись статтями 33, 126, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів, що становить 40 800,00 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без конфіскації автомобіля «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Термін пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її оголошення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.Д.Рудюк