Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Сінченка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не мотивував свого висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та належним чином не дослідив надані суду докази вчиненого правопорушення, розглянув справу без участі потерпілої особи.

Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що участі в судовому засіданні не приймав, йому не було відомо про те, що справу розглянуто, копію постанови не отримував та про її наявність дізналися лише 06.03.2024 звернувшись із заявою до суду першої інстанції (а.с. 32).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були виконані не в повному обсязі.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Так, суд першої інстанції, ухвалюючи постанову про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення виходив із того, що в матеріалах даної адміністративної справи, а також дослідженому судом відеозапису, відсутні будь-які докази, які підтверджують, що вищевказана ДТП сталася через порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР України.

Однак, як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2023 ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 20 год. 53 хв. в м. Житомирі, по вул. Київській, 77, керуючи транспортним засобом «Renault» номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні ліворуч з крайньої правої смуги руху не надав перевагу в русі транспортному засобу «Toyota» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Внаслідок чого транспортний засіб «Toyota» номерний знак НОМЕР_2 пошкодив колесовідбійник. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.3 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

При цьому, згідно з вимогами Правил дорожнього руху:

п. 10.3 Правил, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях, наданих після пригоди працівникам поліції та у суді не підтвердив обставини події, викладені у протоколі, свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, оскільки 14.12.2023 о 20 год. 50 хв. він рухався в правій смузі руху від світлофора на перехресті вулиць Східної-Київської, в м. Житомирі, в напрямку залізничного вокзалу. Побачивши попереду перешкоду для руху у виді снігових заметів, він вирішив змінити смугу руху, тому ввімкнувши лівий показник повороту, впевнившись у відсутності транспортних засобів в лівому ряду, він здійснив маневр зміни смуги руху. Продовжуючи рухатись у лівому ряду, в напрямку залізничного вокзалу, він відчув глухий удар ззаду, після чого одразу зупинився і ввімкнув аварійну сигналізацію, вийшовши з автомобіля, він побачив на лівому боці свого автомобіля пошкодження, в декількох метрах позаду його автомобіля стояв автомобіль, котрий скоїв зіткнення. Водій автомобіля «Toyota», ОСОБА_2 , хотів проїхати між його автомобілем та парканом, не дотримався безпечного інтервалу, тому відбулося зіткнення.

Із письмових пояснень та наданих в суді водія автомобілю «Toyota» ОСОБА_2 вбачається, що рухаючись по вул. Київській о 21:00 отримав пошкодження від автомобіля «Renault» номерний знак НОМЕР_1 через те, що водій при перестроюванні ліворуч не надав перевагу водію попутного напрямку, що їхав ліворуч (йому), доказом цього є характер пошкодження транспортних засобів, у нього передня права половина, а у водія вся ліва частина транспортного засобу. Після зіткнення його автомобіль було відкинуто у відбійник та пошкоджена ліва половина транспортного засобу.

Факт пошкодження транспортних засобів підтверджується схемою місця ДТП та учасниками справи не оспорюються.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Характер механічних пошкоджень на транспортних засобах, а саме: у автомобіля «Renault» - вм`ятина на лівій задній двері, пошкодження лівої передньої двері та заднього лівого крила, у автомобіля «Toyota» - уся права сторона, свідчать про те, що контакт транспортних засобів відбувся під час перебування автомобіля «Renault» під кутом відносно до напрямку руху автомобіля «Toyota», що підтверджує пояснення водія ОСОБА_2 , узгоджується зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицями, з яких вбачається, що водій автомобіля «Renault» ОСОБА_1 , рухаючись у м. Житомирі на вул. Київській, 77, що має дві смуги для руху, здійснюючи маневр перестроювання з крайньої правої смуги руху, з подальшим виїздом на ліву смугу, в порушення п. 10.3 Правил, не пересвідчився про відсутність транспортних засобів, які рухалися в попутному напрямку, не переконався, що його подальший маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого не надав переваги в русі автомобілю «Toyota», який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. Вказаний факт підтверджується також відеозаписом події з камер спостереження ТРЦ «Clobal UA» від 14.12.2023, наданим суду ОСОБА_1 , на якому зафіксовано паралельний рух обох транспортних засобів, з незначним випередженням автомобіля «Renault», та подальше увімкнення на автомобілі «Renault» лівого показнику повороту з виїздом на смугу руху автомобіля «Toyota» перед автомобілем «Toyota», який рухався із швидкістю, більшою ніж автомобіль «Renault». Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він безпечно змінив смугу руху і наїзд на його автомобіль відбувся позаду вже після повної зміни смуги, спростовується характером механічних пошкоджень транспортних засобів, які не містять таких в задній частині автомобіля «Renault».

Після перегляду справи в апеляційному порядку, суд вважає, що водієм автомобіля «Renault» не враховано характеру руху автомобілів по даному шляху, що призвело до невірної ним оцінки дорожньої обстановки, яка склалася при здійсненні маневру перестроювання на іншу смугу для руху, коли він повинен був пропустити транспортні засоби, що рухалися у попутному напрямку, з урахуванням швидкості руху, як свого автомобіля, так і автомобіля у лівій смузі руху. В даному випадку водій ОСОБА_1 здійснюючи маневр перестроювання, не впевнився в тому, що цей маневр буде безпечним як для нього, так і для інших учасників дорожнього руху, помилково розраховуючи на наявність у нього умов для вчинення перестроювання, та не пропустив автомобіль потерпілого, який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил. Не дотримання вимог даного пункту, незалежно від дій інших учасників дорожнього руху, є першочерговим і таким, що перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди й пошкодженням транспортних засобів.

За таких обставин, у діях водія ОСОБА_1 наявні порушення вимог п. 10.3 ПДР України, оскільки водій у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку, що у ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Водій ОСОБА_1 є учасником дорожнього руху і зобов`язаний виконувати вимоги Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За таких обставин, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи є обґрунтованими, оскільки порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР є правовою підставою для адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Що стосується накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, то відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки адміністративне правопорушення було вчинено 14 грудня 2023 року, на даний час тримісячний строк накладення стягнення за його вчинення закінчився, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2024 року скасувати, постановити нову. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Закрити провадження у справі в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь