ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/385/24 Справа № 932/8299/23 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника - Луковенка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Луковенка Антона Андрійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 01.09.2023 року о 00. годин 45 хвилин водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Святослава Хороброго, буд. 36 у м. Дніпро, керувала автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилася на боді-камеру DM 470464, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2024 року та просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що до матеріалів справи не надано доказів про безпосередню участь ОСОБА_1 у керуванні жодним транспортним засобом, а знаходження в транспортному засобі, поряд з транспортним засобом, який знаходиться в нерухомому стані, особи в стані алкогольного сп`яніння, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вказує, що суд критично віднісся до пояснень ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, мотивуючи тим, що останні під час спілкування з працівниками поліції не заперечувала цей факт. Проте, в період спілкування з працівниками поліції, жоден з них не поставив ОСОБА_1 питання - чи керувала вона транспортним засобом.

Крім того адвокат зазначає, що працівниками поліції було грубо порушено порядок проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису з бодікамер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 спочатку проходила освідчення на стан сп`яніння на місці події, а згодом більше трьох разів пропонувала пройти освідчення в медичному закладі, також повідомила про це в поясненні до протоколу. Однак працівниками поліції і вимога була проігнорована.

До суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але захисник не заперечував проти можливості розгляду справи без участі підзахисної, тому, її неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Луковенко А.А. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні у повному обсязі, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звертав увагу на те, що всупереч висновкам суду першої інстанції, з відеозаписів боді-камер патрульних поліцейських чітко видно, що його підзахисна ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки декілька разів наполягала на проведенні огляду у закладі охорони здоров`я, але їй було безпідставно відмовлено.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330899 від 01.09.2023, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Юрченка С. та відеозапис з місця події.

Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

За матеріалами справи ОСОБА_1 заперечувала свою вину, як під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2023 року серії ААБ №330899 (а.с.1) вбачається, що 01 вересня 2023 року о 00 годині 45 хвилин, в м.Дніпро по вул. Святослава Хороброго, 36, водій ОСОБА_1 керувала т.з. «Volksvagen Tiguan» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому у протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено "Хочу поїхати дихати в больницю". Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія нею отримана, що підтверджується особистим підписом.

Згідно рапорту інспектора УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Юрченка С. від 01.09.2023 року вбачається, що 01.09.2023 року у складі екіпажу Легіон 252 за адресою: м. Дніпро, вул. Святолава Хороброго, 36. Згідно ЗУ "Про національну поліцію" було зупинено т.з. «Volksvagen Tiguan» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час перевірки документів у водія були виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію запропоновано пройти огляд на місці із застосуванням приладу Драгер або проїхати до медичного закладу КЗ ДНД ДОР, на що водій відмовилась від відеофіксацію на камеру 470464, 471862. Складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Авто припарковано без порушення ПДР (а.с.2).

При цьому в рапорті патрульного поліцейського не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 були встановлено.

Крім того, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудної камери працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с.1).

Так, з відеофайлу "export-yc19t" тривалістю 00:40:07 - 00:13:18 вбачається, що на узбіччі проїзної частини дороги стоїть автомобіль «Volksvagen Tiguan», поруч з яким перебувають працівники патрульної поліції, ст.лейтенант поліції Кравцов І.О. представився та пояснив, що водія було зупинено через порушення комендантської години. Після перевірки водійського посвідчення ОСОБА_1 , їй було повідомлено про підозру у вживанні нею алкогольних напоїв та запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі. На що водій ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер.

При цьому слід зауважити, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 патрульним поліцейським зазначено не було.

Після неодноразових спроб пройти огляд за допомогою приладу Драгер у період з 00.40.30 годин до 00.51.52 годин (за повідомленням працівника поліції причина - "недостатній об`єм"), працівник поліції зазначив, що якщо зараз у ОСОБА_1 не вийде пройти тест, він буде складати протокол. Водій ОСОБА_3 відповіла: "Добре, буде проще скласти протокол". На запитання працівника поліції, чи відмовляється вона від проходження, ОСОБА_1 відповіла: "Так" (00.51.43 години запису).

Після повідомлення працівником поліції водію про те, що її буде відсторонено від керування, ОСОБА_3 зазначила, що перебування її у стані алкогольного сп`яніння не було виявлено та запропонувала поїхати до медичного закладу або на її власному автомобілі, або на автомобілі працівників поліції (00.54.58 -00.55.45 годин запису). Однак працівник поліції запропонував ОСОБА_1 сісти до її автомобіля та очікувати виготовлення протоколу.

Крім того, після завершення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним водія ОСОБА_1 , остання неодноразово наполягала на тому, щоб проїхати до медичного закладу для проходження огляду та зазначила про це у протоколі (01.12.26 годин запису).

Отже, зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, мають суперечності, оскільки з доданого до протоколу відеозапису не вбачається, що працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (які саме на запису не зазначено), запропоновано пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, або у медичному закладі.

При цьому, після того, як водій ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на місці, однак проходження тестування за допомогою Драгеру не вдалося, остання наполягала на проходженні такого огляду у медичному закладі, проте працівником поліції у проходженні огляду у медичній установі було безпідставно відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою водія у проходженні огляду на стан сп`яніння.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.п.6,7розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про порушення працівниками поліції процедури огляду водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння та про відсутність належних і достатніх доказів відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останньої.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Луковенка А.А. підлягає задоволенню, а постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 сіцчня 2024 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Луковенка Антона Андрійовича - задовольнити.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2024 року про визнання винною і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО