Справа № 352/1048/24
Провадження № 3/352/571/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2024 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Струтинський Р. Р., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 19.03.2024 о 15 год 20 хв, на автодорозі Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига», км. 105+800, як фізична особа, здійснюючи розвантаження ґрунту земельного у смузі відведення автомобільної дороги Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига», допустив пошкодження земляного полотна, забруднення проїзної частини, при цьому не вжив заходів щодо відновлення безпечних умов руху, чим порушив п. 1.5, 22.3(ґ) ПДР.

ОСОБА_1 у поданому суду клопотанні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 139 КУпАП, мотивуючи, що він здійснював розвантаження ґрунту поза межами проїзної частини, а також, що протокол ААД № 420057 відносно нього складений із грубим порушенням чинного законодавства України, зокрема за відсутності захисника, у графі "до протоколу додаються" не зазначено на скількох аркушах додаються докази, графа "свідки чи потерпілі" не заповнена.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з наступного.

Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

П. 15 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

П. 22.3(ґ) ПДР України передбачено, що перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на викладене, вважаю, що в матерілах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували в діях ОСОБА_1 порушення зазначених Правил дорожнього руху, оскільки забруднення чи пошкодження дорожнього полотна автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига» ОСОБА_1 , з наданих відеодоказів, не вбачається, своїми діями ОСОБА_1 жодним чином не спричинив перешкод для руху іншим учасникам дорожнього руху.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням установлених обставин, приходжу до висновку про відсутність у даному випадку події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та наявність підстав відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ