МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 484/383/24 Головуючий у місцевому судді Шикеря І.А.
Провадження № 33/812/197/24 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Ковальського Є.В.,

захисника Голубенка Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Голубенка Романа Сергійовича на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працюючу, місце проживання:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн, без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, без оплатного вилучення транспортного засобу,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2024 року встановлено, що 10 січня 2024 року о 23.03 год. ОСОБА_1 в м. Первомайську по вул. Одеській керувала т/з "BMW", д/н НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року, постанова БАД № 856801 від 28.12.2023, чим порушила п.2.1 а ПДР України, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке встановлено ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40800 грн, без позбавлення права керування всіма видам транспортних засобів та без оплатного вилучення транспортного засобу. Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Голубенко Р.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду від 20 березня 2024 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд першої інстанції не належно дослідив матеріали справи, обставини при яких було вчинено адміністративне правопорушення, надав їм не вірну оцінку, у зв`язку з чим припустився помилки під час прийняття рішення.

Вважає, що дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковані, як вчинені повторно протягом року, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що особа притягалася до адміністративної відповідальності за ч.ч.2-4 ст. 126 КУпАП.

Постанови БАД № 856801 та БАД № 856851, які не засвідчені належним чином та додані до матеріалів справи на підтвердження вини, не утворюють повторність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Вказує, що повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

На думку апелянта, притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП 28.12.2023 року не утворює повторність по відношенню до ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки для утворення повторності і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, остання повинна була бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП двічі протягом року.

Проте, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності лише один раз, а саме 28.12.2023 року (протокол ААД № 856801). Згідно протоколу від 10.01.2024 року серії БАД 856851, який наявний в матеріалах справи, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України. Тобто притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови ААД № 582473 від 10.01.2024 року не утворює повторність по відношенню до ч. 5 ст. 126 КУпАП та до ч.2 ст. 126 КУпАП України.

Посилається, що суду не надано доказів вчиненням нею протягом року будь - якого з порушень, передбачених ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, тобто, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 5 ст. 26 КУпАП, а надані докази на підтвердження інкримінованого правопорушення не є належними та допустимими з огляду на диспозицію ч.5 ст. 126 КУпАП.

Також вказує, що якщо суд першої інстанції визнав повторним керування транспортним засобом не маючи права керування транспортним засобом посилаючись лише на протокол від 10.02.2024 року Серії ААД №582473, то суд повинен був упевнитися, що вказана подія мала місце, послатися на докази, які підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки остання заперечувала вказаний факт. Жодних доказів, керування транспортним засобом 10.02.2024 року матеріали справи не містять. Посилання ж суду першої інстанції на той факт, що постанова від 10.02.2024 року ОСОБА_1 не оскаржувалась не означає автоматичного визнання вини за вказаною постановою, тим паче вказана постанова була складена за ч. 1. ст. 126 КУпАП України.

Крім того, вказує, що питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії.

Так, згідно із п. З розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853, у разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду.

Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 4, 5 розділу VII Інструкції поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Водночас, на думку захисника, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена на місці його вчинення, без належної перевірки притягнення особи до адміністративної відповідальності, без з`ясування наявності у діях складу повторності вчинення правопорушення.

Щодо постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП серії БАД № 856801 від 28.12.2023 року також захисник зазначає, що відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, однак в доданій постанові відсутній запис, про набрання нею законної сили.

Особа вважається притягнутою до будь якої відповідальності з моменту набрання рішенням законної сили, тобто після закінчення строку на її оскарження. Суд не може прийняти до уваги надану постанову про накладення адміністративного стягнення відносно за ст. 126 ч.2 КУпАП, оскільки вона не має даних про набрання законної сили.

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015р. № 1000/5 копія документу набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Відповідно до ст. 14 Положення «Про національну поліцію», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015р. за № 877, Національна поліція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до абзацу 13 п. 1.10. Глави 1 «Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України», управління документального забезпечення відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: засвідчує гербовою печаткою документи.

Разом із тим, до матеріалів долучена копія постанови серії БАД 856801 не посвідчення жодним чином. На вказаній копії відсутній відбиток гербової печатки, не вказано назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відтак, на думку захисника, суд не може узяти до уваги вказаний доказ, оскільки він оформлений не у відповідності до вимоги Інструкції, а тому і не може слугувати підтвердженням повторності вчинення правопорушення.

Таким чином апелянт вважає, що особою, яка склала протокол, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Так, згідно з ч.2 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 582473 від 10 січня 2024 року, довідкою Управління патрульної поліції в Миколаївській області, постановою Серії БАД № 856801 від 28.12.2023 та постановою серії БАД №856851 від 10.01.2024р.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582473 від 10 січня 2024 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 10 січня 2024 року о 23 год. 03 хв. в м. Первомайськ по вул. Одеській водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW X5» днз НОМЕР_1 , яка не мала при собі посвідчення водія категорії «В» тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, Постанова БАД 856801 від 28.12.2023. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористалася та в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» поставила лише підпис.

Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи за викликом суду у Первомайському міськрайонному суді.

Крім того, в протоколі вказано, що у водія ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 582473 від 10 січня 2024 року підписано ОСОБА_1 без застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

З матеріалів справи також вбачається, що відносно ОСОБА_1 були винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме: серії БАД №856851 від 10 січня 2024 року та серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року.

Відповідно до змісту постанови серії БАД № 856801 від 28 грудня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 28 грудня 2023 року близько 00 год. 25 хв. в м. Первомайськ по вул. Машинобудівна керувала транспортним засобом «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування цим транспортним засобом, та не надала для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.2.1 «а», 2.1 «г» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.126 КУпАП та ч. 2 ст.126 КУпАП. В даній постанові міститься відмітка про її отримання ОСОБА_1 під підпис.

Матеріали даної справи не містять відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови. В суді апеляційної інстанції захисник повідомив, що постанова не оскаржувалася правопорушником.

Відповідно до змісту постанови серії БАД № 856851 від 10 січня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 10 січня 2024 року о 23 год. 03 хв. в м. Первомайськ по вул. Одеській керувала транспортним засобом «BMW X5» днз НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, не пристебнута ременем безпеки, також відсутній поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.3 «в», 2.1 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. В даній постанові також міститься відмітка про її отримання ОСОБА_1 під підпис. Відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови матеріали справи не містять. В суді апеляційної інстанції захисник повідомив, що вказана постанова також не оскаржувалася правопорушником.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки інспектора САП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія.

Отже, суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, яке вчинене повторно протягом року, а також, що її дії слід кваліфікувати за ч.5 ст.126 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги, що притягнення до адміністративної відповідальності 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП не утворює повторність по відношенню до ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також, що для утворення повторності і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, остання повинна була бути притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП двічі протягом року, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , які мали місце 10 січня 2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 582473, послався на те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія категорії «В» тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, з посиланням на постанову БАД 856801 від 28.12.2023р.

Вказаною постановою серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 була визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності, зокрема, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування 28 грудня 2023 року автомобілем, не маючи права керування таким транспортним засобом.

КУпАП не містить норми, яка б визначала, що слід розуміти під поняттям «повторне вчинення адміністративного правопорушення».

В той же час зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).

З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягнення за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП).

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, була притягнута постановою серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року.

Згідно ч.1 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Отже, за загальним правилом постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, крім, зокрема, постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України №1395, також передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Як вбачається з постанови серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та 2 ст. 126 КУпАП, її копію вручено ОСОБА_1 під підпис того ж дня, доказів її оскарження матеріали не містять, тобто на час складання протоколу про адміністративне правопорушення 10 січня 2024 року про адміністративне правопорушення серії ААД №582473, постанова серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року набрала законної сили. Даний висновок випливає з аналізу положень ч.1,2 ст. 291 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України №1395, і не потребує збирання судом додаткових доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом 10 січня 2024р. спростовується наявними в матеріалах доказами, а саме підписаним без зауважень протоколом про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ААД №582473,який є належним та допустимим доказом у справі, а також постановою серії БАД № 856851 від 10 січня 2024 року, якою встановлено, що ОСОБА_1 10 січня 2024 року о 23 год. 03 хв. в м. Первомайськ по вул. Одеській керувала транспортним засобом «BMW X5» днз НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, не пристебнута ременем безпеки, також був відсутній поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, в якій міститься відмітка про її отримання ОСОБА_1 під підпис, отже дана постанова набрала законної сили та також є належним та допустимим доказом у справі. Відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови матеріали справи не містять, а в суді апеляційної інстанції захисник повідомив, що вказана постанова не оскаржувалася правопорушником.

Таким чином, станом на 10 січня 2024 року ОСОБА_1 була водночас особою, яка керувала транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», а також особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП 28 грудня 2023р., а тому її дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зазначене спростовує і доводи апеляційної скарги, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП серії БАД №856801 від 28.12.2023 не може бути прийнята до уваги, оскільки не містить даних про набрання нею законної сили.

Щодо доводів апеляційної скарги про долучення до матеріалів справи не посвідчених належним чином копії постанови серії БАД 856801 та серії БАД № 856851, а також не долучення довідки про наявність повторності, апеляційний суд зазначає наступне.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно передбачені Розділом VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, яка передбачає, що у разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду.

Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

В даному випадку працівниками поліції постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виносилася, а був складений протокол про адміністративне правопорушення та направлений для розгляду до суду.

Як вбачається із складеного працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582473 від 10 січня 2023 року, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , які мали місце 10 січня 2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, працівник поліції послався на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року та додав її копію до протоколу як доказ того, що ОСОБА_1 вже була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а не довідку про наявність повторності.

Вказана копія постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №856801 від 28 грудня 2023 року, як і копія постанови серії БАД № 856851, засвідчені ОСОБА_2 , містять напис «копія вірна з оригіналом», її підпис, ініціали скріплена печаткою Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області «для пакетів».

Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки про те, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія, ОСОБА_2 майор поліції - інспектор САП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Приймаючи рішення у справі, апеляційний суд враховує також те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті, чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей.

У даній справі не долучення до протоколу довідки про повторність та не зазначення дати засвідчення копій зазначених постанов працівником поліції, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, не впливають на можливість встановлення фактичних обставин скоєного правопорушення та особи, яка його скоїла, а тому не є безальтернативною підставою для визнання їх недопустимими доказами у справі та скасування постанови суду.

Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Враховує апеляційний суд також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Приймаючи рішення у справі, слід також звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінці.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2024 року не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Голубенка Романа Сергійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40800 грн без позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів та без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова