Справа № 450/4033/23 Провадження № 3/450/2484/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 02 жовтня 2023 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

10 серпня 2023 року о 11 год. 20 хв. на 22 км + 100 м автодороги «Львів-Пустомити-Меденичі» водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 05 грудня 2023 року адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак його захисником Найда В.С. у вказаний день надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і надання йому можливості ознайомитися з матеріалами такої. Розгляд справи відкладено на 21 грудня 2023 року о 08 год. 00 хв.

18 грудня 2023 року захисник Найда В.С. ознайомився з матеріалами справи, про що розписався у заяві від 05 грудня 2023 року.

В судове засідання 21 грудня 2023 року адмінправопорушник ОСОБА_1 та його захисник Найда В.С. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. ОСОБА_1 у вказаний день подав клопотання про відкладення розгляду справи, а його захисник Найда В.С. клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання. Розгляд справи відкладено на 26 грудня 2023 року о 09 год. 00 хв.

В судове засідання 26 грудня 2023 року захисник Найда В.С. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Адмінправопорушник ОСОБА_1 , якому роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в судовому засіданні 26 грудня 2023 року подав клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому можливості ознайомитись з матеріалами такої. Розгляд справи відкладено на 11 січня 2024 року о 08 год. 40 хв.

З матеріалами справи адмінправопорушник ОСОБА_1 ознайомився 26 грудня 2023 року, а також отримав відеозапис з СД-диску.

08 січня 2024 року адмінправопорушник ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження в адміністративній справі.

09 січня 2024 року захисник Найда В.С. подав заяву, згідно мотивів якої повідомив про припинення надання правової допомоги особі ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю суперечностей у правовій позиції щодо захисту його клієнта.

В судове засідання 11 січня 2024 року захисник Найда В.С. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Адмінправопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відкласти розгляд справи у зв`язку з відсутністю захисника. Розгляд справи відкладено на 16 січня 2024 року о 15 год. 40 хв.

В судове засідання 16 січня 2024 року захисник Найда В.С. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Адмінправопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість заперечив та пояснив, що керуючи транспортним засобом його зупинив працівник поліції, який з надуманих підстав звинувачував у порушенні ПДР України, вимагаючи при цьому неправомірну вигоду, а в подальшому, з врахуванням категоричної відмови щодо пред`явлених незаконних вимог, дозволив продовжувати рух. Здійснивши продовження руху автомобілем на незначну віддаль, вказаний працівник поліції зупинив керований ним транспортний засіб та звинуватив у керуванні з ознаками алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тремтінням рук і почервонінням обличчя. Жодних алкогольних напоїв він не вживав, є інвалідом другої групи та має підвищений тиск, який призводить до почервоніння обличчя, а тремтіння рук відбувалось в силу його віку і здійсненням спортивної діяльності у молодому віці. Підтримав клопотання захисника Найда В.С. про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання та особисто подане ним клопотання про закриття провадження у адміністративній справі з мотивів, які викладені у таких. Заявив клопотання про виклик свідка, який знаходився у належному йому транспортному засобі, анкетні якого йому не відомі, однак наявний номер засобів мобільного зв`язку такого. Жодних інших клопотань не заявляв, в тому числі про необхідність укладення договору з адвокатом, протягом судового засідання демонстративно здійснював аудіо-запис засобами мобільного зв`язку, систематично вказуючи при цьому на знайомство головуючого із захисником, останній з яких не бажає з цього приводу надавати йому правову допомогу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 016799 від 10 серпня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10 серпня 2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 серпня 2023 року, рапортами працівника поліції від 10 серпня 2023 року та 28 вересня 2023 року, відеозаписами з СД-диску.

З відеозаписів, наявних на CД-диску, та матеріалів адміністративної справи встановлено, що адмінправопорушнику ОСОБА_1 , який 10 серпня 2023 року о 11 год. 20 хв. на 22 км + 100 м автодороги «Львів-Пустомити-Меденичі» керував транспортним засобом марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, пропонувалось працівником поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров`я, повідомлялись наслідки відмови. Попри це, адмінправопорушник ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Відсутність двох свідків при відмові від проходження огляду, які передбачені "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р., та безперервності відеозапису, визначеного Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", не можуть бути підставою закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, вчинення якого стверджується наведеними вище доказами.

Такі порушення є свідченням лише відсутності певного рівня кваліфікації працівників поліції, зокрема сукупності у них спеціальних знань та практичних навичок, що визначають ступінь підготовленості до виконання професійних функцій обумовленої складності.

У задоволенні клопотання адмінправопорушника ОСОБА_1 про виклик свідка відмовлено у зв`язку з відсутністю анкетних даних вказаної особи.

Згідно мотивів клопотання захисника Найда В.С. вбачається, що матеріали адміністративної справи складено неякісно, пасажир, який знаходився в салоні автомобіля не допитаний як свідок, огляд на стан сп`яніння проводився у відсутності двох свідків, відеозапис не здійснювався безперервно, порушено право на приватність, конфіденційність, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не надавався, докази керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння відсутні, експертиз проведено не було, рапорт працівника поліції не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, а працівником поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Покликався на постанову Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року в якій вказано, що суди не мають права застосовувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, а також рішення Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а, яким визначено, що знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи у нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Сам факт визнання особистою виною в порушенні правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, що вказано у постанові Верховного Суду України у справі № 177/525/17. Зауважив, що поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви не можуть бути залучені як свідки. Вказав на позицію головуючого судді, який упереджено та формально підійшов до розгляду у справі ОСОБА_2 , якого не відсторонено від керування автомобілем.

З клопотання адмінправопорушника ОСОБА_1 вбачається, що працівниками поліції не вказано місце його зупинки, пояснення двох свідків при його затриманні відсутні, як і відсутня помічниця працівника поліції, яка перебувала у службовому автомобілі, пасажир, який знаходився в салоні належного йому транспортного засобу не допитаний як свідок, від керування автомобілем він не відсторонявся, а видане йому тимчасове посвідчення водія дозволяло рух, що ставить під сумнів перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказав, що його затримання проведено з порушенням Конституції України та КУпАП.

Аналізуючи подане клопотання захисником Найда В.С., слід вказати, що таке складається з 11-ти аркушів, які ним не підписані, а отже не можуть спростовуватись та братись до уваги.

Що стосується долучених до клопотання 3-ьох аркушів, останній з яких підписаний захисником Найда В.С., які стосуються відсутності безперервного відеозапису, порушення права на приватність, конфіденційність, то слід вказати, що наведені обставини не передбачають повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання.

Мотиви клопотання адмінправопорушника ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не вказано місце його зупинки, пояснення двох свідків при його затриманні відсутні, як і відсутня помічниця працівника поліції, яка перебувала у службовому автомобілі, пасажир, який знаходився в салоні належного йому транспортного засобу не допитаний як свідок, від керування автомобілем він не відсторонявся, а видане йому тимчасове посвідчення водія дозволяло рух, що ставить під сумнів перебування його у стані алкогольного сп`яніння, не спростовують його винуватість у порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодного затримання працівниками поліції адмінправопорушника ОСОБА_1 не відбулось, а отже його права, передбачені Конституцією України та КУпАП, не були порушені.

Покликання адмінправопорушника ОСОБА_1 на знайомство головуючого із захисником, останній з яких не бажає з цього приводу надавати йому правову допомогу, а також вимагання у нього неправомірної вигоди працівниками поліції, які двічі його зупиняли, є надуманими, неправдивими, не підтвердженими жодними доказами та надані з метою уникнення належної адміністративної відповідальності.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, з адмінправопорушника ОСОБА_1 , який є інвалідом 2-ї групи, судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На постанову, текст якої виготовлений 16 січня 2024 року, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.