ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 Справа №607/23440/23 Провадження №3/607/708/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Шуляра Б.О., потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Терн Транс Сервіс»,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2023 о 14 год 20 хв, на 6 км + 305 м а/д М 09, водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом «БАЗ А079.14» номерний знак НОМЕР_1 , перед виїздом, не перевірив і не забезпечив технічно справний стан автобуса, внаслідок чого під час руху відбувся відрив заднього лівого колеса, яке по інерції відкинуло на зустрічний бік, де рухався транспортний засіб «СКС MOU-04МП» номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , який був змушений різко змінити напрямок руху, застосувавши екстрене гальмування, внаслідок чого автобус «Neoplan 116» номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду, допустив зіткнення з ним, що спричинило до пошкоджень двох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 1.4, 1.5, 2.3(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Шуляр Б.О. просили закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, подавши письмове клопотання, у якому вказали, що 07.11.2023 автобус «БАЗ А079.14» номерний знак НОМЕР_1 пройшов обов`язкову перевірку технічного стану та був визнаний спеціалістами технічно справним.

16.11.2023 о 05.35 автобус БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 був оглянутий механіком ОСОБА_4 . Зауважень до технічного стану не було виявлено, тому механік ОСОБА_4 зробив відповідний запис у відповідній книзі обліку транспортних засобів, які пройшли технічний огляд АТП-16127 та в шляховому листі.

Причину виникнення технічної несправності автобусу, у вигляді відриву його заднього лівого зовнішнього колеса працівниками поліції не встановлено. Не з`ясовано, чи міг водій її виявити під час підготовки транспортного засобу до виїзду. Разом з тим, руйнування болтів (зрив/зношення різьби хоча б одного болта), тріщини болта, елементів маточної системи могли виникнути під час руху при переїзді нерівності безпосередньо перед виникненням технічної несправності і водій не міг їх виявити чи передбачити їх утворення.

Водій ОСОБА_1 практично керує автобусами з 1983 року (40 років), до ДТП ніколи причетним не був, до відповідальності за порушення вимог ПДР України не притягувався. Перед виїздом зранку з території АТП та безпосередньо перед виїздом на лінію з території приміського автовокзалу, він провів візуальний передрейсовий огляд автобусу та, не виявивши видимих несправностей, виїхав за маршрутом.

Крім того, зазначили, що за випуск на лінію транспортного засобу (автобусу БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 ), технічний стан якого не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, притягнуто до адміністративної відповідальності механіка АТП -16127 ОСОБА_4 , стосовно нього винесено постанову серії БАВ № 218858.

Також, з висновком експерта від 08.01.2024 № 25/24-22, виконаного експертом Тернопільського відділення КНДІСЕ, в діях водія автобусу БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 2.3. (а), 12.3., 12.6 (г) ПДР України, якими він був зобов`язаний керуватись в даній дорожній обстановці. У даній дорожній обстановці, невідповідність дій водія автобуса «Neoplan 116» р.н. НОМЕР_3 вимогам п.п. 12.3., 13.1. ПДР України перебуває у причинному зв`язку з настанням пригоди зіткнення з автомобілем патрульної поліції СКС MOU-04МП, р.н. НОМЕР_2 .

Зважаючи на викладене, вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п.п. 1.4., 1.5. та 2.3. (а) ПДР України, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відтак провадження підлягає до закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався транспортним засобом «СКС MOU-04МП» номерний знак « НОМЕР_2 », та на зустрічній смузі рухався автобус «БАЗ А079.14» номерний знак НОМЕР_1 , під час руху якого відбувся відрив заднього лівого колеса, яке вилетіло йому назустріч. В цей час, ОСОБА_2 , з метою уникнення зіткнення з колесом, вжив екстрене гальмування та з`їхав правіше, однак уникнути зіткнення йому так і не вдалося, внаслідок чого колесо вдарило його автомобіль в ліву сторону, яке в подальшому вдарило автобус «Neoplan 116» номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_3 , який в свою чергу в`їхав в задню частину автомобіля «СКС MOU-04МП» номерний знак « НОМЕР_2 ».

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що дійсно в автобуса БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час руху відірвалося заднє ліве колесо, яке вдарило транспортний засіб «СКС MOU-04МП» номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_2 , який різко загальмував, щоб уникнути зіткнення. В цей час, позаду нього рухався автобус «Neoplan 116» номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_3 , однак уникнути зіткнення йому також не вдалося з незалежних від нього причин, так як він їхав позаду водія ОСОБА_2 , який різко загальмував, внаслідок чого ОСОБА_3 в`їхав в задню ліву частину автомобіля «СКС MOU-04МП» номерний знак « НОМЕР_2 ». Вказав, що під час руху відірване колесо спочатку вдарило автомобіль «СКС MOU-04МП» номерний знак « НОМЕР_2 » та відбившись від нього, вдарило автобус «Neoplan 116» номерний знак « НОМЕР_3 ».

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.4, 1.5, 2.3(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання свої вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 630514 від 16.11.2023, де викладені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.11.2023 о 14 год 20 хв, на 6 км + 305 м а/д М 09; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 16.11.2023; даними, які містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218857 від 16.11.2023; довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 17.11.2023 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд, не приймає до уваги, оскільки згідно висновку експерта від 08.01.2024 № 25/24-22, проведеного за заявою захисника ОСОБА_1 адвоката Шуляра Б.О., вбачається, що при заданих вихідних даних, водій автобуса БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 2.3(а), 12.3, 12.6(г) ПДР України. Отже, у своєму висновку (п. 1) експерт дійшов висновку про те, що у даній дорожній обстановці, водій автобуса БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну небезпека для руху), 2.3(а), 12.3, 12.6(г) ПДР України.

Крім того, суд ставиться критично до п. 3 висновку експерта, згідно якого зазначено, що не має підстав технічного характеру вважати, що в діях ОСОБА_1 вбачалися невідповідності вимогам вищевказаним пунктам ПДР, оскільки в основу вказаного висновку також покладено вихідні дані щодо письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були учасниками даної пригоди та підтвердили факт того, що в автобуса БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час руху відірвалося заднє ліве колесо, що спричинило дану дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження транспортних засобів, оскільки уникнути зіткнення їм не вдалося. Про факт від`єднання заднього лівого колеса також і не заперечувалося винуватцем ДТП ОСОБА_1 .

Також, суд зауважує, що заявником (адвокатом) не ставилося, а експертом відповідно не досліджувалося питання щодо причини та наслідків виникнення технічної несправності автобуса у вигляді відриву його заднього лівого зовнішнього колеса, що в повній мірі дало б можливість дослідити дану ситуацію.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що 16.11.2023 о 05.35 автобус БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 був оглянутий механіком ОСОБА_4 , яким зауважень до технічного стану т/з не було виявлено, суд відхиляє, оскільки останній допустив на лінію випуск транспортного засобу автобус БАЗ А079.14, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , із технічними несправностями, а саме, несправне кріплення коліс, в результаті чого постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218858 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн, який останнім було сплачено згідно чеку № 1376 від 16.11.2023 «Ощадбанк», що підтверджує його вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, а також факт технічної несправності кріпленню коліс.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

Відтак, враховуючи обставини справи та зібрані вищевказані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.4, 1.5, 2.3(а) Правил дорожнього руху, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в яких зазначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

За даних обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності і це буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума прожиткового мінімуму на 2024 рік, встановлена ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 р. № 3460-IX, і становить для працездатних осіб 3028,00 грн.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, 124, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя О. М. Вийванко