Справа № 127/7067/24
Провадження № 3/127/1865/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області 23.06.2006, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.02.2024 о 21:50 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно матері співмешканця ОСОБА_2 , а саме: ображала словесно, чим могла завдати шкоду її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що конфлікти з матір`ю її співмешканця ОСОБА_2 трапляються на постійній основі, під час яких ОСОБА_2 ображає її нецензурною лайкою, кляне та зводить наклепи. Так, 28.02.2024 в ході чергового конфлікту, ОСОБА_2 ображала ОСОБА_1 , на що остання відповідала їй аналогічно.

Захисник Виноградський А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав до суду заперечення, згідно яких просить суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 309860 від 28.02.2024 слідує, що ОСОБА_1 28.02.2024 о 21:50 год. в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно матері співмешканця ОСОБА_2 , а саме: ображала словесно, чим могла завдати шкоду її психічному здоров`ю.

На підтвердження вказаних обставин суду надано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 28.02.2024, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію термінового заборонного припису та постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09.05.2023.

З рапорту-реєстрації працівників поліції встановлено, що 28.02.2024 о 21:54 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що у АДРЕСА_1 син та невістка в алкогольному сп`яніння вчиняють домашнє насильство відносно заявниці ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до співмешканки її сина ОСОБА_1 , яка 28.02.2024 близько 21:50 год. вчинила відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 28.02.2024 о 21:50 год. в останньої виникла сварка із співмешканкою її сина ОСОБА_1 , в ході якої ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 та винесено терміновий заборонний припис.

Крім того, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.05.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 гривень.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, зазначила, що потерпіла сама провокує конфлікти та також ображає її нецензурною лайкою.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено термін, під яким насильство у сім`ї - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні, а також з наявних в реєстрі судових рішень постанов відносно ОСОБА_1 , між сторонами існує триваюча конфліктна ситуація.

Відповідно до ст. 21 Закону постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення особисто або через свого представника до суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, самі по собі словесні образи формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із матеріалів справи вбачається повторюваність в часі інцидентів між сторонами, відтак вбачаються саме ознаки домашнього насильства.

Таким чином, наявність значної кількості протоколів про адміністративне порушення, які були складені відносно ОСОБА_1 свідчать про тривалий конфлікт, який не може не призвести до настання психологічної шкоди. У зв`язку з чим цілком вірогідним є продовження чи повторне вчинення домашнього насильства, яке призведе до психологічних страждань потерпілої.

Під час судового розгляду об`єктивних відомостей, які б спростовували обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення чи свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не встановлено.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує всі обставини справи, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: