Справа № 138/513/24
Провадження № 33/801/296/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №182122, 10 лютого 2024 року о 22:50 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування відповідної категорії «В», та здійснив дане правопорушення повторно протягом року, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,6 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування та порушення норм права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що він не порушував ПДР, а працівники патрульної поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб, чим порушили ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Вважає, що зупинка автомобіля була незаконною, а отже, у працівників поліції були відсутні правові підстави для перевірки документів. Він 29.03.2023 року пройшов теоретичні курси підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» та вважав, що цього достатньо, щоб керувати автомобілем ВАЗ 2107.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 10 лютого 2024 року о 22:50 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії «В», та здійснив дане правопорушення повторно протягом року.

Відповідно до пунктів 2.1(а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Як вбачається з довідки начальника САП Могилів-Подільського районного відділення поліції ГУНП у Вінницькій області, постановою поліцейського від 31 жовтня 2023 року, серії БАД №571973, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (а.с. 4).

Відомостей про те, що постанова від 31 жовтня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. скасована, немає.

Отже, судом першої інстанції дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки останній не звертався зі скаргами на дії цих працівників поліції.

Поряд з цим, відповідно до положень п.п.1,4 ч.1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, в тому числі перевіряти документи та зупиняти транспортні засоби, а враховуючи те, що в країні діє воєнний стан, такі дії працівників поліції є виправданими.

Превентивна діяльність спеціальний вид діяльності уповноважених на це спеціальних органів поліції, спрямований на здійснення системи певних заходів з виявлення та усунення причин і умов, що сприяють вчиненню правопорушень та вплив на осіб, що схильні до протиправної поведінки. По іншому, превентивна (профілактична) діяльність це своєрідний, найбільш гуманний спосіб боротьби зі злочинністю, засіб підтримання належного рівня правопорядку в суспільстві, забезпечення прав і законних інтересів громадян.

Відповідно до положень п.7 ст.35 ЗУ Про національну поліцію, ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану і п.16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020р., працівники Національної поліції уповноважені на території, де запроваджено комендантську годину, тимчасово обмежувати рух транспортних засобів, перевіряти документи водія та оглядати його транспортний засіб і багаж.

Виходячи із вищенаведеного, враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено у прикордонному місті, твердження апелянта про скасування постанови суду з тих підстав, що у поліцейських була відсутня законна підстава для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 , правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до неї адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук