Справа № 489/810/24
Номер провадження 3/489/753/24
Постанова

Іменем України

11 березня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого: ГУ НП в Херсонській області, старший інспектор поліції - черговий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 561189 від 28.01.2024, 28.01.2024 о 14:17 год. в м. Миколаєві, Інгульський район, вул. Погранична, 159, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з ВАЗ 21540, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив вимогу пп. 2.4 та 8.9 а ПДР.

ОСОБА_1 в суді свою провину в інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснив, що автомобілем ВАЗ 21540, д.н.з. НОМЕР_2 під час руху по вул. Пограничній і до кільця (перетину з пр. Богоявленським) керувала його дружина ОСОБА_2 , яка вийшла на пр. Богоявленському по своїх справах і він пересів за кермо та доїхав до парковки автовокзалу м. Миколаєва, де і зупинив транспортний засіб. Долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним і ідентифікувати особу, що керувала транспортним засобом під час його зупинки поліцейськими не є можливим, а тому просить суд закрити справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; пояснення ОСОБА_3 , довідку УПП в Миколаївській області від 29.01.2024; відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, приладу TruCam, відеокамери, встановленої зовні на будівлі автовокзалу «Миколаїв»), суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 122-2 КУпАП встановлено, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що водій автомобіля ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_2 , дійсно не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, потім вказаний автомобіль виходить з поля відеозапису і його наздоганяють на парковці автовокзалу Миколаїв без водія. Достовірних та неспростовних доказів того, що вказаним автомобілем на момент вчинення правопорушення керував саме ОСОБА_1 , в матеріалах справи не міститься. З відеозапису камери, встановленої зовні на будівлі автовокзалу «Миколаїв», вбачається, що зі вказаного транспортного засобу (місце водія) виходить особа чоловічої статі, проте ідентифікувати цю особу з наданого запису не виявляється можливим (зображення віддалене).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зазначені вище докази та пояснення ОСОБА_1 суддя приходить до висновку, що беззаперечні докази того, що саме ОСОБА_1 є особою, яка вчинила інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, - відсутні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок про вчинення нею адміністративного правопорушення носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 40-1, 122-2, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина