Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2117/23
номер провадження 3/695/24/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 01.06.2023 о 18 год 39 хв в м. Золотоноші по вул. Незалежності, 73 керував автомобілем BMW X5 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні 05.02.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Бочаров Олександр Михайлович просив суд закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні з розгляду даної справи 17.07.2023 поліцейський СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Радченко В.Г. пояснив суду, що він 01.06.2023 перебував в наряді з патрулювання, та близько 18 години 45 хвилин прибув на місце зупинки автомобіля BMW X5 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а саме до кафе-бару «Оболонь», розташованого на вул. Незалежності у м. Золотоноші, поблизу стадіону. Прибувши на місце ОСОБА_2 побачив, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля у кайданках, при цьому останній перебував у стані алкогольного сп`яніння та поводив себе агресивно, ображав присутніх поліцейських нецензурною лайкою, висловлював погрози поліцейським. Під час спілкування з ОСОБА_1 ОСОБА_2 відчув запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . Коли до ОСОБА_1 підійшов поліцейський ОСОБА_3 та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 ударив ОСОБА_3 в обличчя в область носа. Тоді ОСОБА_3 попросив подзвонити до чергового у відділ поліції та викликати слідчо-оперативну групу. Коли на місце події прибула слідчо-оперативна група ОСОБА_2 поїхав на інший виклик та повернувся на місце події після 20 години того ж дня. Оскільки ОСОБА_3 вже не міг складати адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 переглянув відеозапис та пересвідчився, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, був за кермом. Тоді ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 , зачитав йому права, залучив свідків. ОСОБА_1 документів, що посвідчують особу, водійське посвідчення не надав, заперечував факт керування автомобілем, ображав ОСОБА_2 та інших поліцейських нецензурною лайкою, поводив себе зухвало. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою алкотестера та в медичному закладі фактично відмовився у присутності двох свідків, оскільки відповідав на все образами та нецензурною лайкою. ОСОБА_1 робив вигляд, що не чув те, що йому говорить ОСОБА_2 , провокував конфлікт. ОСОБА_2 хвилин 10 повторював ОСОБА_1 пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, а потім почав складати протокол. Також ОСОБА_2 пропонував ОСОБА_1 ознайомитися з протоколом, однак останній відмовився.

Допитаний у судовому засіданні 09.11.2023 в якості свідка ОСОБА_4 показав суду, що він на початку літа у червні 2023 року, більш точну дату не пам`ятає, близько 18 години приїхав позайматися спортом на стадіон у м.Золотоноші та побачив скупчення людей перед входом до стадіону. По центру натовпу стояв автомобіль, джип BMW. Коли ОСОБА_4 проїжджав повз натовп, він зупинився та вийшов з машини, і до нього підійшов поліцейський та запросив бути свідком. Коли ОСОБА_4 підійшов до місця події ближче то побачив, що ОСОБА_1 сидів у багажнику в кайданках, при цьому виражався нецензурною лайкою. Поліцейські пояснили ОСОБА_4 причини зупинки транспортного засобу та затримання ОСОБА_1 . ОСОБА_4 травмованого поліцейського на місці події не бачив. Також ОСОБА_4 ствердив обставини викладені в його письмових поясненнях, які наявні в матеріалах справи, показавши суду, що чув як поліцейський говорив про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 мовчав, та даних обставин не заперечував.

Допитаний у судовому засіданні 05.02.2024 в якості свідка ОСОБА_5 показав суду, що він 01.06.2023 близько 18 години їхав разом з ОСОБА_1 в одному автомобілі. ОСОБА_1 був за кермом. Чи перебував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння свідку не відомо. Після зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ними було застосовано перцевий балончик відносно ОСОБА_1 та свідка. У зв`язку з чим, свідок через погане самопочуття не зміг відповісти на запитання чи пропонували поліцейські у присутності свідка пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інспектора, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, свідків, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя зазначає про таке.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими положеннями чинного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суддя зауважує, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 2, 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4 - 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 1 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853) визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309212 від 01.06.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 01.06.2023 о 18 год 39 хв в м. Золотоноші по вул. Незалежності, 73 керував автомобілем BMW X5 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309231 від 01.06.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 01.06.2023 о 18 год 35 хв, керуючи автомобілем марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Золотоноша по вул. Шевченка на перехресті доріг вул. Запорізька та вул. І.Богуна створив аварійну обстановку, а саме здійснив обгін на перехресті, чим змусив водія іншого автомобіля різко змінити швидкість та напрямок руху, чим порушив вимоги п.2.3.Д Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП;

- даними постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2023 у справі № 695/2115/23, яка набрала законної сили 01.09.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП на підставі протоколу серії ААД №309231 від 01.06.2023;

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 694230 від 01.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- даними рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2023 у справі № 695/2232/23, яке набрало законної сили 23.10.2023, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Головного управління Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 694230 від 01.06.2023;

- даними направлення на огляд ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» від 01.06.2023, згідно з яким особу ОСОБА_1 встановлено з ІПНП «АРМОР». Як зазначено у вказаному направленні у результаті огляду проведеного поліцейським у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу не проводився, ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я не доставлявся.

Суддя не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що наявне в матеріалах справи направлення було виписане після завершення складання інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такі доводи не мають істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу, так як наявність такого направлення має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд. Більш того, ні положеннями КУпАП, ні нормами Інструкції №1452/735 не передбачено необхідності у врученні направлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 01.06.2023, відповідно до яких він 01.06.2023 близько 21 години 05 хвилин за адресою: м. Золотоноша, біля Центрального стадіону був запрошений працівниками поліції Золотоніського РВП у якості свідка під час складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 та останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в Золотоніській ЦРЛ або за допомогою алкотестеру Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 01.06.2023, згідно з якими він 01.06.2023 близько 21 години 05 хвилин за адресою: м. Золотоноша, біля Центрального стадіону був запрошений працівниками поліції Золотоніського РВП у якості свідка під час складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 та останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в Золотоніській ЦРЛ або за допомогою алкотестеру Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків;

- даними оглянутих в судовому засіданні відеозаписів із автомобільного відеореєстратора поліцейських, та бодікамер поліцейських, з яких встановлено, що 01.06.2023 о 18 год 38 хв автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка у м. Золотоноші, наближаючись до нерегульованого перехрестя доріг вул. Запорізька та вул. І.Богуна, під час руху в одному потоці з іншим автомобілем попереду, перед перехрестям в умовах обмеженої видимості справа, почав стрімко набирати швидкість, взявши різко ліворуч, виїхав уперед, на швидкості переїхавши так званий «лежачий поліцейський» та порівнявшись з автомобілем попереду, рухаючись зліва від нього, наїхав на суцільну роздільну смугу, швидко проїхав нерегульоване перехрестя, не вчинивши відповідних дій (зменшення швидкості руху, зупинка авто) перед пішохідним переходом, щоб пересвідчитись в безпечності своїх дій відносно інших учасників дорожнього руху, зокрема пішоходів, які могли б у цей час наближатись до пішохідного переходу, при цьому автомобіль, який до цього їхав попереду був змушений раптово змінити швидкість та напрямок руху, різко загальмувавши та повернути праворуч.

Також з оглянутих у судовому засіданні відеозписів судом встановлено, що помітивши вказане порушення ПДР України водієм автомобіля марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції відразу розвернулись та почали наздоганяти зазначений автомобіль, увімкнувши проблискові маячки та подаючи відповідні звукові сигнали.

Однак водій вказаного автомобіля відразу вимогу про зупинку не виконав, продовжив рух по вул. Шевченка в м. Золотоноша, та у подальшому повернув на вул. Незалежності в м. Золотоноша. Поблизу кафе «Оболонь» автомобіль марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 зупинився, а потім майже відразу продовжив рух, але проїхавши близько 50 метрів зупинився на середині дороги, так як проїзду далі не було, оскільки попереду знаходиться стадіон «Колос».

Коли працівникам поліції нарешті вдалось зупинити зазначений автомобіль, вони зупинили свій службовий автомобіль ліворуч від автомобіля марки BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , підбігли до автомобіля, за кермом якого, як у подальшому виявилось, був ОСОБА_1 , та який тримав одну руку на кермі, а іншу на коробці передач. Підійшовши до водійських дверей, позивачу було вказано вимкнути двигун та вийти з автомобіля, на що ОСОБА_1 не відреагував та намагався переключити перемикач на коробці передач і продовжити рух.

Оскільки ОСОБА_1 не реагував на законні вимоги поліцейських щодо зупинки автомобіля під його керуванням, поліцейським довелось застосувати до нього фізичну силу та здійснено його адміністративне затримання. Під час затримання ОСОБА_1 чинив опір, тому до останнього застосовано спеціальний засіб «кайданки». У зв`язку з опором водія, працівникам було складно одягнути кайданки на обидві руки ОСОБА_1 в положенні позаду, тому вдалось одягнути кайданки лише на праву руку та прикріпити іншою частиною кайданок до рульового колеса транспортного засобу.

При цьому ОСОБА_1 сильно махав руками та ногами, виражався нецензурною лайкою, не хотів виходити з машини, на численні прохання поліцейських назвати себе та надати документи, що посвідчують особу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах з алкоголю з порожнини рота), останній, нехтуючи нормами моралі та загальноприйнятними правилами поведінки, ображав працівників поліції, нецензурно висловлюючись про них, погрожував фізичною розправою та вдарив одного з них в обличчя в область носа. На неодноразові прохання поліцейських припинити таку поведінку та поводити себе нормально, не реагував, кожного разу відповідав нецензурною лайкою, документів не надав. Крім того, під час складання адміністративних матеріалів відносно нього ОСОБА_1 поводив себе зухвало, вказував, що транспортним засобом не керував.

Відразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останньому працівниками поліції було повідомлено про причини зупинки автомобіля, а саме у зв`язку із створенням ним аварійної обстановки, однак ОСОБА_1 категорично заперечував факт порушення ним Правил дорожнього руху.

Також відразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 близько 18 год 39 хв 01.06.2023, працівники поліції неодноразово просили останнього назвати своє прізвище, ім`я та по батькові та надати посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 , не припиняючи висловлюватись нецензурною лайкою на адресу працівників поліції та викрикуючи їм погрози називавав себе іншими іменами та жодними чином не реагував на прохання надати відповідні документи.

З відеозаписів судом встановлено, що поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонували пройти відповідний огляд. Однак ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, протягом тривалого часу чіткої відповіді не надавав та вказаний огляд не проходив, демонструючи поведінку, яка, на думку суду, свідчить про умисне затягування часу, та створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, за передбаченим порядком та у відповідності до Інструкції, однак не заперечуючи, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що вірно розцінено працівниками поліції, як його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд зауважує, що майже увесь час, зафіксований на відеозаписах ОСОБА_1 поводить себе зухвало, погрожує поліцейським, провокує їх, виражається нецензурною лайкою у відповідь на всі пропозиції поліцейських як щодо представитися для встановлення його особи, та надання документів, так і щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із переглянутих відеозаписів судом встановлено, що працівниками поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , повідомлено останнього про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а також роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій, а тому суд вважає надані диски в частині фіксації на них саме відеозапису належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП;

- усними поясненнями поліцейського СРПП Золотоніського РВП ГУНА в Черкаській області Радченка В.Г. та показами допитаного в якості свідка ОСОБА_4 , які ствердили події зафіксовані на відеозаписах з відеореєстратора автомобіля та бодікамер поліцейських.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого діяння, особу винного, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Щодо стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя зазначає про таке.

Відповідно до довідки начальника територіального сервісного центру МВС №7145 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області від 20.06.2023 №31/23/45-345 за даними Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.09.2018 отримав національне посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Згідно з листом начальника територіального сервісного центру МВС №7145 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області від 23.01.2024 №31/23/45-66а, станом на 23.01.2024 ОСОБА_1 значиться серед осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що суди не в праві застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що водій особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п. 1.10 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

При цьому, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеної у постановах у справах № 753/18479/16-к від 22.05.2018, № 171/869/21 від 21.06.2022, рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали. Тому та обставина, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України, не маючи права на керування транспортними засобами, не є перешкодою для застосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки після відбуття основного покарання останній може мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Сталість та послідовність вказаної позиції знайшла своє відображення й у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, де Верховний Суд досліджував це питання та зробив висновки, що виходячи із системного аналізу законодавчих норм, Об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286,286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами. Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ч. 2ст. 50 КК. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом. Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення неюправил дорожнього рухув майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у видіпозбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.

Як висновок, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

При цьому, безпосередньо у ст. 30 КУпАП не встановлено обмежень щодо застосування адміністративного стягнення виді позбавлення права керування транспортними засобами, у тому випадку, коли воно передбачене у санкції статті КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керувати транспортними засобами.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює, окрім накладення штрафу, також безальтернативне адміністративне стягнення на водіїв у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що положення чинного КУпАП не містять жодних застережень чи умов застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винної особи, яка керувала транспортним засобом, посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суддя зауважує, що правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статтей КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Враховуючи викладену вище правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, щодо підвищеної суспільної небезпечності дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Викладений у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка взагалі його не мала (не отримувала посвідчення водія), не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

При цьому, вказана постанова Пленуму Верховного Суду України не є нормою права й не носить загальнообов`язкового характеру.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що узгоджується з положеннями КУпАП.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень у подальшому, до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Доказів того, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано та не названо, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Керуючись ст. 7, 9, 38, 130, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Повний текст постанови оголошено о 08 год 10 хв 09.02.2024.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська